Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

01.08.2023 [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] зареєстрований 14.01.2015 року виконкомом Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №1. Стверджує, що у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з початку 2023 року перестали вести спільне господарство, проживають окремо, подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 року визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 19.10.2023 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу слухати за її відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 14.01.2015 року виконкомом Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №1. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 14.01.2015, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2015, серії [NUMBER] від 03.10.2018. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, спільне життя із відповідачем не склалося, подальше збереження шлюбу є неможливим і це суперечить його інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її не можливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб при таких обставинах слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 536,80 гривень, та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Outcome: approved