Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

26.09.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1»), з господарськими будівлями та спорудами (сарай літера «Б», убиральня літера «Г», сарай літера «Д», сарай літера «Ж», навіс літера «З»), ворота (№1), огорожа (№2), колодязь (№3), хвіртка (№4), огорожа (№5), хвіртка (№6), що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після смерті котрої відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої увійшов, зокрема, спірний будинок. Дане майно [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном з дня відкриття спадщини в розумінні статтей 548, 549 ЦК УРСР, які діяли на момент виникнення спадкових правовідносин. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30.09.1988 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради № 257 від 15.09.1988 року, зареєстрованого в реєстровій книзі №1 за реєстровим №22. Проте оригінал даного свідоцтва було втрачено. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно тексту якого все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] , яка спадщину не прийняла та не претендує на оформлення своїх спадкових прав. 24.07.2023 року позивачка звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наведеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку позивачка вважає, що наявні достатні законні підстави для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі. Позивачка - [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але попередньо її представник - адвокат Комарницька М.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує, щодо задоволення таких. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1,4\~ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, - немає. Врахуваши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2003 року Підгородецькою сільською радою Стрийського району Львівської області відповідно до актового запису № 35. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Даний будинок [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , котрий помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном в розумінні статтей 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (діяв на момент смерті спадкодавця). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00041379042, сформованого 13 вересня 2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно довідки старости сіл Підгородці, Сопіт, Урич В. Андрейків № 212 від 19.07.2023 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з таким за даною адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , дружина. 26 березня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області Богенчук В.С. за реєстровим № 32, згідно тексту якого на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належний їй на праві особистої власності житловий будинок, город і все своє майно, що знаходиться в с. Підгородці Сколівського району Львівської області, заповіла своїй дочці [PERSON] та внучці [PERSON] , порівну, в рівних частках. Даний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіту/спадкові договори), сформованою 24.07.2023 року Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області за № 73306009. Згідно довідки старости сіл Підгородці, Сопіт, Урич В. Андрейків № 211 від 19.07.2023 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , окрім позивачки, є [PERSON] , яка у встановлений законом строк, як спадкоємець за заповітом, із заявою про прийняття спадщини не зверталася, відтак вважається такою, що не прийняла спадщину. В матеріалах спадкової справи наявна нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 24.07.2023 року, в якій така зазначає, що у встановлений законом строк вона, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини не зверталась, а також що не заперечує і в майбутньому не буде заперечувати прийняттю спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину онуці померлої [PERSON] , [INFO] . Також [PERSON] зазначає у заяві, що відмовляється від права на прийняття належної їй спадщини за заповітом на користь онуки померлої [PERSON] , [INFO] . 24 липня 2023 року позивачка звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON] . На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. 24.07.2023 року було заведено спадкову справу № 152/23, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, сформованим 24.07.2023 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 73306170. Згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюк В.І. № 453/01-16 від 15.09.2023 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 31.07.2023 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, а також довідки №1834 від 11.09.2023 року вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ), позначеного у технічному паспорті літерою «А-1», збудованого у 1928 році, становить 67,8\~кв.\~м.,\~з них\~житлова площа\~-\~44,0\~кв.\~м.\~Крім\~цього,\~до вищевказаного\~будинку відносяться господарські будівлі та споруди: сарай літера «Б», убиральня літера «Г», сарай літера «Д», сарай літера «Ж», навіс літера «З», ворота (№1), огорожа (№2), колодязь (№3), хвіртка (№4), огорожа (№5), хвіртка (№6), Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 213 112 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 30.09.1988 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів, згідно рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів № 257 від 15.09.1988 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером № 22. Судом з`ясовано, що житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.1988 року, виданого Сколівською районною Радою народних депутатів. Однак оригінал вказаного свідоцтва було втрачено. Про втрату вказаного правовстановлюючого документу свідчить оголошення у ЗМІ, а саме у газеті «Бойківська думка» про те, що втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) видане на ім`я [PERSON] 30.09.1988 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Сколівської районної ради № 257 від 15.09.1988 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером № 22, вважати недійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що [PERSON] за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ), який після його смерті був успадкований його дружиною [PERSON] , а відтак позивачка набула право на цей будинок, як на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved