Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року у справі № 761/38256/19, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердаря Миколи Миколайовича, державного підприємства «Сетам», [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, [PERSON] , про визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, скасування протоколу про проведення електронних торгів, скасування акта приватного виконавця про проведені електронні торги, скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності задоволено частково -визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири [ADDRESS] , реалізованої згідно протоколу проведення електронних торгів № 426710 від 19.08.2019 р.,скасовано протокол проведення торгів державного підприємства «Сетам» № 426710 від 19.08.2019 р., скасовано акт приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердаря Миколи Миколайовича про проведені електронні торги з продажу квартири [ADDRESS] , скасовано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 03.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною, за яким [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] .В задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності відмовлено.Попри вказане рішення суду, реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Музиченко О.В. всупереч вимогам ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасовано запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . На підставі наведеного просив суд визнати дії державного реєстратора протиправними та скасування рішення про припинення права власності, зобов`язання поновити в державному реєстрі запис про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 року в задоволенні заяв представника позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді від 21.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 11.05.2023 року через канцелярію суду від представника третьої особи АТ «Універсал Банк» надійшли пояснення по справі, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки станом на момент подачі позову, який був предметом розгляду у справі № 761/38256/16, норми ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачали скасування рішення про державну реєстрацію та вилучення запису на підставі наявного рішення суду про скасування документів, на підставі яких цей запис було внесено, а позивач, звертаючись до суду із позовом, що наразі розглядається, посилається на норми ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які викладено у новій редакції, чинній з 16.01.2020 року, тобто в даному випадку необхідно застосовувати редакцію статті вказаного закону саме на момент подання позовної заяви банком, а не станом на теперішній час, оскільки на момент подачі позову про визнання торгів недійсними законодавчо не було передбачено разом із скасуванням ще й одночасне визнання, зміна чи припинення цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав. 15.05.2023 року через канцелярію суду від представника відповідача Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації міста Києва) надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, оскільки ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Статтею 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено внесення змін до Державного реєстру прав та зазначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченого п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього закону. З огляду на те, що рішенням суду було скасовано документи, на підставі яких було проведено державну реєстрацію, подальші дії державного реєстратора є правомірними. Просила відмовити в позові за безпідставністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.07.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, наполягаючи на доводах, викладених в позові. Представник відповідача Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації міста Києва) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. В судовому засіданні, що відбулось 21 вересня 2023 року, представник відповідачів зазначила, що відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є судове рішення про скасування документації, які були правовою підставою для реєстрації права власності, тобто реєстратор діяв в межах діючого на той час законодавства. Представники третьої особи АТ «Універсал Банк» заперечували проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, в судовому засіданні, що відбулось 21 вересня 2023 року представник третьої особи зазначила, що обов`язок поновлення в реєстрі запису про право власності з`явилась у грудні 2022 року, але на той момент реєстратор вже виконав рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року. Наразі всі документи щодо набуття права власності скасовані і власником спірної квартири є АТ «Універсал Банк». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду підстав, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Судом становлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25.01.2021 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердаря Миколи Миколайовича, державного підприємства «Сетам», [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, [PERSON] , про визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, скасування протоколу про проведення електронних торгів, скасування акта приватного виконавця про проведені електронні торги, скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності задоволено частково -визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири [ADDRESS] , реалізованої згідно протоколу проведення електронних торгів № 426710 від 19.08.2019 р.,скасовано протокол проведення торгів державного підприємства «Сетам» № 426710 від 19.08.2019 р., скасовано акт приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердаря Миколи Миколайовича про проведені електронні торги з продажу квартири [ADDRESS] , скасовано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 03.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною, за яким [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] .В задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 10.11.2021 року вказане рішення суду залишено без змін. Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності, суд виходив з того, що вимоги стосовно скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності, є передчасними, оскільки порушені права позивача підлягають захисту саме шляхом скасування документа, на підставі якого проведено реєстрацію права власності, що й буде підставою для подальших дій для відповідного державного реєстратора. У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року, яка діяла на час реєстрації за [PERSON] права власності на спірну квартиру) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі також Державний реєстр прав), змін до них та їх скасування. Зокрема, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Однак, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Разом із тим, оскільки за змістом абзацу першого частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] , у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, таким чином, позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту його порушеного права, який узгоджувався зі змістом ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у вказаній редакції. Таким чином, у розумінні положень частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у чинній редакції ефективними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є зокрема скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Подібні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність дій державного реєстратора за наявності відповідного рішення суду і відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed