Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача адвокат Вишнівський І.А., якій діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на\~ користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з\~ усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З\~ грудня 2019 року відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, то він спроможний та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 липня 2023 року справу розподілено головуючому судді Романенко К.С. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків. 12.09.2023 на виконання ухвали Богуславського районного суду Київської області про залишення позовної заяви без руху представник позивача направив позовну заяву з додатками та її копії для відповідача. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 15 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу також копію позовної заяви з додатками, які отримала 03 жовтня 2023 року дружина [PERSON] особисто, що підтверджується її підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0690206370617. 23 жовтня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач вказує, що з вимогами в частині стягнення з нього 1/4 частини від заробітку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] погоджується, однак строк з якого необхідно стягувати аліменти має відзначатися у відповідності до ч.1 ст.191 СК України, а саме від дня пред`явлення позову. Зазначив, що ніколи не відмовлявся утримувати доньку, кошти дійсно сплачував по червень 2022 року, оскільки з цього періоду він втратив зв`язок з донькою і йому не було відомо де вона знаходиться. Крім цього він категорично не погоджується з судовими витратами на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.\~ вважає її завеликою для категорії таких справ, необґрунтованою тому , що адвокатом не був зроблений детальний опис робіт (наданих послуг), просив в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу стягнути не більше 5 000 грн.\~ Відповіді на відзив відповідача, позивачем до суду не подано. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського\~ управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 264. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 352. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.07.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 23.02.2019 року зареєстрували шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління\~ юстиції\~ у Донецькій області, актовий запис № 86, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Як вбачається з позовної заяви, дитина проживає разом з позивачкою. Указану обставину відповідачем не спростовано З копії довідки виконкому Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 192/08-262 від 05.06.2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі № 21 з матір`ю [PERSON] , [INFO] . З копії довідок від 01.06.2023 № 322-7001798994 та № 3222-7001799026\~ про взяття на обік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що фактичне місце проживання /перебування\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [ADDRESS] . Домовленості щодо сплати батьком аліментів на утримання дитини у добровільному порядку не досягнуто. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з 09.06.2023 року. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як визначено ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку. Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.\~ Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2272 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2833 гривень. Приписами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд вважає, що відповідач беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дитини, яка залишилася проживати разом з матір`ю та потребує матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин. Тому він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини. Так, судом встановлено, що відповідач, який зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, є чоловіком працездатного віку, відомості про його незадовільний стан здоров`я та про наявність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків у справі відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову - 10 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме принципам розумності та справедливості. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке. За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Крім цього, представник позивача адвокат Вишнівський І.А. просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Відповідач [PERSON] у відповіді на відзив вказав, що витрати на правову допомогу позивача в розмірі 13 000 грн. є завеликою для категорії таких справ, тому погодився на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не більше 5 000 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа №904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Відтак, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн представник позивача [PERSON] - адвокат Вишнівський І.А. подав ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1407933 від 10.06.2023, Договір про надання правової допомоги № 08/06/2023 від 08.06.2023, додаткову угоду № 1 до договору від 08.06.2023, акт про виконання робіт із надання допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 08/06/23 від 08 червня 2023 року із розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 10.06.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера № 3 від 10.06.2023. Як видно з акту № 1 про виконання робіт із надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 08/06/2023 від 08.06.2023 сторони погодили, що вартість видів правової допомоги, наданих адвокатом і прийнятих клієнтом відповідно до акту складає 13 000 грн. Згідно з розрахунком суми витрат на професійну правничу допомогу від 10.06.2023, загальна сума оплати адвокату становить 13 000,00 грн., з яких надання консультацій клієнту стосовно наявності підстав для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] - 2000,00 грн. (1 год.); підготовка, складання та подання адвокатського запиту до ДПА України про отримання довідки про доходи [PERSON] - 1000,00 грн. (1/2 год.); підготовка, складання та подання до Богуславського районного суду Київської області позову про стягнення аліментів з [PERSON] 10 000,00 грн. (без визначення часу) З урахуванням викладених вище вимог закону до визначення розміру витрат на правову допомогу, беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, рівень складності та категорію справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), проаналізувавши надані докази на підтвердження розміру таких витрат, суд,

Outcome: partial