Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Горєліков М.М. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах позивача [PERSON] , посилаючись на те, що позивач є клієнтом та має відкритий рахунок картка «Універсальна» з № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року, на телефоні позивача, номер якого закріплений за вказаною карткою «Універсальна» - [NUMBER] , було втрачено мережу, після відновлення якої, стало відомо про шахрайські операції з коштами на картці, а саме: 23 серпня 2021 року - збільшено кредитний ліміт до 38 000, 00 гривень, знято готівку в банкоматі у місті Одеса, зараховано переказ на карту; 24 серпня 2021 року - переказ коштів з карти на іншу, знято готівку в банкоматі у місті Одеса, зараховано переказ на картку, придбано товар на суму 35 398,00 гривень в магазині «Фокстрот» міста Одеси за сервісом «Оплата частинами» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також придбано продукти та квіти. Детальний перелік всіх дій, зазначено у виписні по картці. 26 серпня 2021 року позивач звернувся до Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, яку зареєстровано в ЖЄО за №6442. Відповідно, вказану заяву 15 вересня 2021 року направлено до слідчого управління ГУНП в Одеській області. 29 вересня 2021 року сектором дізнання ОРУП № 1 відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за №12021164480001310 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, досудове розслідування у якому доручено дізнавачу цього ж управління Ташогло Л.М. Крім того, після звернення до правоохоронних органів, позивачу стало відомо, що начебто між ним та Фінансовими установами, такими як: ТОВ «ФІНТАРГЕТ», ТОВ «Фінансова Компанія «Нові Кредити», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН»; ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «Качай Гроші»; ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ», TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», укладено договори, підписані унікальним ідентифікатором, який був направлений на вищезазначений номер позивача +38 (098) 763-56-86, внаслідок яких на вищевказану картку «Універсальна» отримано позики. Після отримання відомостей про відкриття кримінального провадження, 20 жовтня 2021 року на адресу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслано лист - заяву про скасування заборгованості з усіма відсотками, штрафними санкціями та повідомлено про намір звернення до суду. Тотожну заяву було надіслано також до вищевказаних фінансових установ, та у відповідь отримано відмови, окрім наданої відповіді від TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», які зазначили про прийняте рішення щодо списання заборгованості за Договором позики №75141375 від 24 серпня 2021 року. Жодної відповіді на лист - заяву про скасування заборгованості з усіма відсотками, штрафними санкціями від ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія «Нові Кредити», позивач не отримував. Також, відповідно із відповіді, наданої ТОВ «ФІНТАРГЕТ» стало відомо, що між ним та позивачем, начебто укладено договір позики №681500 від 24 серпня 2021 року на суму 1 000,00 гривень. У відповіді ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН», було зазначено, що між ним та позивачем, начебто укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7473729 від 24 серпня 2021 року на суму 1 500, 00 гривень. В свою чергу, ТОВ «Качай Гроші», у наданій відповіді повідомило, про те, що між ним та позивачем, начебто укладено договір №00-4331209 від 24 серпня 2021 року на суму 1 500,00 гривень, а ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказало про укладення договору про відкриття кредитної лінії №0779-4020 від 23 серпня 2021 року. Зазначає, що станом на сьогоднішній день, всі відповідачі по справі вимагають від позивача сплати заборгованості за укладеними начебто між ними та позивачем договорами, та не виключно оплати купівлі товару в магазині «Фокстрот» міста Одеси за допомогою сервісу «Оплати частинами» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 35 398, 00 гривень. Проте, жодну із дій, направлену на виникнення у позивача вищевказаних заборгованостей останній не вчиняв, договорів у період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 рік з фінансовими установами та банком не підписував. Немає доказів на підтвердження отримання саме позивачем коштів. Крім того, позивач для отримання коштів, взагалі не реєструвався на сайтах ТОВ «ФІНТАРГЕТ», ТОВ «Фінансова Компанія «Нові Кредити», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «Качай Гроші», ТОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ», не заповнював анкет, не отримував кодів та не робив жодних дій, які б підтверджували його наміри щодо отримання позики від даних фінансових установ. До того ж, відсутні відомості, з якої підстави було збільшено кредитний ліміт по картці «Універсальна» позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ким було укладено договір на «Оплату частинами» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі яких правовстановлюючих документів, хто отримав товар. В позові вказує, що під час укладання договорів з фінансовими установами щодо отримання позики, коштів у кредит, та збільшення кредитного ліміту по картці «Універсальна» АТ КБ «ПРИВАТБАНК», витрачання вказаного ліміту, оплати покупки товару в магазині «Фокстрот» міста Одеси за допомогою «Оплати частинами» від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 35 398, 00 гривень, було порушено вимоги ч. 3 ст.203 ЦК України - відсутнє волевиявлення та внутрішня воля позивача, про що, свідчить порушене кримінальне провадження, за фактом вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення стосовно позивача, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Просить: 1. Визнати недійсним договір №681500 від 24 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНТАРГЕТ» та скасувати заборгованість за цим договором; 2. Визнати недійсним договір про споживчий кредит №00-412432 від 24 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Нові Кредити» та скасувати заборгованість за цим договором; 3. Визнати недійсним договір, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» в період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року та скасувати заборгованість за цим договором; 4. Визнати недійсним договір №7473729 від 24 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» та скасувати заборгованість за цим договором; 5. Визнати недійсним договір №245651035 від 23 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та скасувати заборгованість за цим договором; 6. Визнати недійсним договір №00-4331209 від 24 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та скасувати заборгованість за цим договором; 7. Визнати недійсним договір укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» в період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року та скасувати заборгованість за цим договором; 8. Визнати недійсним договір, укладений 24 серпня 2021 року між [PERSON] та Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за допомогою сервісу «Оплата частинами» на суму 35 398,00 гривень, та скасувати заборгованість [PERSON] до відповідного договору по картці «Універсальна» № [NUMBER] . Судові витрати стягнути солідарно з відповідачів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, останній надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив, де зазначає, що позовні вимоги є безпідставними. 15 червня 2007 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про отримання банківських послуг, а саме отримання кредитної картки з кредитним лімітом. Позивальник погодився з усіма Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, ознайомився з пам`яткою клієнта. [PERSON] активно користувався кредитною карткою, здійснював як готівкові так і безготівкові розрахунки. Здійснити покупку по сервісу «Оплата частинами» не можливо лише маючи у користуванні «фінансовий» номер телефону та без наявності картки, або введення даних, які нанесено безпосередньо на саму картку (у разі здійснення покупок онлайн), однозначно клієнт повідомив стороннім/третім особам інформацію, яка призвела до здійснення покупок за сервісом «Оплата частинами», що є порушення ним умов договору, а запізніле повідомлення до Банку про здійснення оскаржуваних транзакцій приводить до того, що ризик збитків від здійснення цих операцій та відповідальність за них повністю несе користувач. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНТАРГЕНТ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив, де зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними. Зазначив, що договір №681500 від 24 серпня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФІНТАРГЕНТ» був підписаний у суворій відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Справжність даних позивача підтверджено системою BankID. 24 серпня 2021 року позивач зареєструвався на сайті «ФІНТАРГЕНТ» та відкрив особистий кабінет. 24 серпня 2021 року о 14:25:15 позивач надав всі дані для ідентифікації та о 14:28:25 направив запит для отримання кредиту. О 14:31:31 24 серпня 2021 року направив заявку про прийняття оферти фінансової установи, підписав договір унікальним одноразовим ідентифікатором, який ТОВ «ФІНТАРГЕНТ» відправив на телефон позивача, який був зареєстрований в особистому кабінеті як фінансовий номер. 24 серпня 2021 року о 14:35:16 ТОВ «ФІНТАРГЕНТ» направило позивачу підтвердження вчинення електронного правочину на електронну пошту [INFO] . Кредитні кошти позивачем були отримані на картку [NUMBER] . ТОВ «БЕСТПЕЙ» проводило оплату у платіжних системах. Отже, 24 серпня 2021 року позивач взяв кредит на суму 1 000,00 грн строком на три місяці. Оплати кредиту жодного разу не було. Просить у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, надав пояснення, в яких зазначає, що відповідач надав кредит позивачеві на підставі поданої ним заявки, що було оформлено, згідно з вимогами діючого законодавства, а саме - після віддаленої ідентифікації методом BankID Національного банку України. Всі отримані дані було перенесено в договір і надано для ознайомлення для його укладення. Ідентифікатор було введено коректно і було успішно укладено договір позики №00-412432 від 24 серпня 2021 року на суму 2 000,00 грн. Зазначає, що відсутні підстави вважати, що договір укладено іншою особою, оскільки номер телефону в анкеті і той, на який компанія надсилала одноразовий ідентифікатор є також фінансовим номером телефону, підтвердженням чого є отримання його в даних від системи BankID Національного банку України. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не надав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав пояснення, яких зазначає, що між [PERSON] та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7473729. Відповідно до п.2.1 Договору позики кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 1 500, 00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі платежі на 15 днів до 08 вересня 2021 року (включно). Позичальник погодився з усіма умовами договору, який був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором позивача та відповідача. Підписання договору позичальником було здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора (паролю) UA 920478, який був надісланий СМС-повідомленням на номер зазначений позичальником в заявці на отримання коштів за №236634 +380987635686. На платіжну картку позичальника, зареєстровану ним в особистому кабінеті на сайті товариства було перераховано суму кредиту у розмірі 1 500,00 грн. Сума заборгованості за вказаним договором складає 5 122,50 грн. Вимоги за вказаним договором передано за договором факторингу від 19 січня 2022 року ТзОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ». Посилання позивача на те, що він не підписував договору не підтверджується належними та допустимими доказами. Також зазначив, що у зв`язку із тим, що товариство не має доступу до повних реквізитів картки, а має лише маску картки. Просить у позові відмовити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, направила відзив, де зазначає, що 23 серпня 2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №245651035, відповідно до якого установа надала позивачу кредит без конкретної споживчої мети, кредит на умовах зворотності, строковості, платності, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір містить в собі паспорт споживчого кредиту з зазначенням усієї необхідної інформації, всі істотні умови. Позивач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитись з договором перед його підписанням. Примірник електронного договору у вигляді візуалізованої форми, яка не дає можливості внести в нього зміни було відправлено на електронну адресу позивача ( [INFO] ), яка була вказана ним в заявці від 23 серпня 2021 року та одночасно відображається в електронному кабінеті. Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Договір був укладений в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор №MNV328RW було направлено позичальнику 23 серпня 2021 року о 22:57:05 годині на номер мобільного телефону, який був вказаний ним у заявці на отримання кредиту ( [NUMBER] ). О 22:58:03 годині 23 серпня 2021 року позивачем було введено у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства . одноразовий персональний ідентифікатор №MNV328RW та натиснуто кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. О 22:58:17 товариством було перераховано кошти у сумі 5 750,00 грн на банківську картку позивача № [NUMBER] . Зазначив, що товариством додатково здійснюється верифікація банківської картки клієнта, що дає змогу встановити власника банківської картки та особу, яка заповнює заявку, як одну і ту саму особу. Отже договір укладено в належній формі з дотриманням всіх умов чинного законодавства. Вважає, що факт звернення позивача до правоохоронних органів не доводить вчинення стосовно нього кримінального правопорушення. Просить позов залишити без задоволення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не надав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень щодо позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2022 року відкрито провадження у справі та витребувано докази. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року у справі залучено як третю особу Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" та витребувано докази. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року в частині позовних вимог [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання безпідставною та скасування заборгованості за кредитним договором №0779-4020 від 23 серпня 2021 року закрито. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року позовну заяву повторно залишено без руху. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року витребувано докази. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Як видно із виписки по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивача [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00022337409 від 04 грудня 2015 року за період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року кредитний ліміт 38 000,00 UAH, баланс на початок періоду: - 2 930,00 UAH, баланс на кінець періоду: - 37 979,01 грн: 24 серпня 2021 року - квіти: цветы от Жульена, Одеса: - 1 900,00 UAH; 24 серпня 2021 року продукти, Одеса: - 608,70 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 1 000,00 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 1 500,00 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 1 600,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 2 000,00 UAH; перший платіж за покупку на суму 38 398,00 грн, Фокстрот, Одеса, оплата частинами; - 2 359,87 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 1 060,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 4 000,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса; - 5 000,00 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 2 001,00 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 5 700,00 UAH; 24 серпня 2021 року переказ з картки на картку на суму: - 3 534,00 UAH; UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 2 000,00 UAH; 24 серпня 2021 року переказ коштів на суму 1 500,00 UAH; 24 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 3 100,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 5 000,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 10 000,00 UAH; зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 3 000,00 UAH; 24 серпня 2021 року переказ коштів на суму: - 5 025,13 UAH; 23 серпня 2021 року зарахування переказу на картку на суму 5 750,00 UAH; 23 серпня 2021 року зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 4 000,00 UAH; 23 серпня 2021 року зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 10 000,00 UAH; 23 серпня 2021 року зняття готівки в банкоматі, Одеса: - 2 000,00 UAH, 23 серпня 2023 року - кредитний ліміт, збільшення кредитного ліміту до 38 000,00 грн (а.с.10-11 т.1). 26 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка в період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року здійснювала незаконні операції з його особистого рахунку Приватбанку, картка «Універсальна», номер [NUMBER] , чим спричинила матеріальний збиток. Банківські операції здійснювались в м. Одеса, він в цей час відпочивав у смт. Калинівка, Вінницька область. Заяву зареєстровано в ЖЄО, талон-повідомлення №6442 (а.с.12, 13 т.1). Як видно із відповіді ОМВ СУ ГУНП в Одеській області та Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №12021164480001310 від 29 вересня 2021 року за ч.1 ст.190 КК України (а.с.14, 14 зворотній бік т.1). Відповідно до відповіді ТзОВ «ФІНТАРГЕТ» від 25 жовтня 2021 року за №25102021/4 між ТОВ «ФІНТАРГЕТ» та [PERSON] було укладено договір позики №681500 від 24 серпня 2021 року на суму 1 000,00 грн, строком на 07 днів. Договір було підписано унікальним ідентифікатором, який був направлений на фінансовий номер позичальника (0987635686), зареєстрований в особистому кабінеті на ресурсному сайті microcash.com.ua. Також була зареєстрована електронна пошта ( [INFO] ), яка по даним реєстру, як і фінансовий номер є особистими заявника (а.с.15 т.1). 19 жовтня 2021 року заявник звертався до ТзОВ «Фінансова Компанія «Нові Кредити» з заявою про скасування заборгованості, яка рахується за [PERSON] (а.с.16 т.1). Відповідно до відповіді ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ» від 21 жовтня 2021 року 23 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК КІФ» із заявкою про надання йому кредиту. Товариством була проведена ідентифікація та верифікація громадянина [PERSON] шляхом отримання інформації через Систему BankID Національного банку України. Оскільки досудове розслідування не закінчене, у Товариства відсутні правові підстави для скасування заборгованості (а.с.17 т.1). Згідно з листом ТзОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» від 01 листопада 2021 року , договором №7473729 від 24 серпня 2021 року, між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та ТзОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» укладений Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7473729 від 24 серпня 2021 року. Відповідно до п.2.1 Договору позики кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 1 500,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі платежі на 15 днів до 08 вересня 2021 року (включно). Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Сума заборгованості становить 3 742,00 грн (а.с.18-22 т.1). Як видно із відповіді ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 28 жовтня 2021 року, порушень нормативно-правових актів під час оформлення кредитного договору №245651035 від 23 серпня 2021 року з [PERSON] Товариство не допускало та діяло у чіткій послідовності до вимог діючого законодавства. Наявність кримінального провадження №12021164480001310 не може трактуватись як підстава для анулювання договору, оскільки відсутня особа, яка визнана винуватою у вчинені цього злочину. Товариство здійснило внутрішню перевірку та ознак вчинення шахрайських дій стосовно [PERSON] не виявлено (а.с.24 т.1). Як видно із відповіді ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» №6515 від 09 листопада 2021 року, 24 серпня 2021 року між Товариством та [PERSON] було укладено Договір №00-4331209 на суму 1 500,00 грн, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит у гривні на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, в порядку визначеному ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позичальник повинен був повернути суму позики у строк до 14 вересня 2021 року, проте не повернув. Заборгованість станом на 09 листопада 2021 року складає 3 694,35 грн (а.с.25 т.1). 19 жовтня 2021 року заявник звертався до ТзОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» із заявою про скасування заборгованості, яка рахується за [PERSON] (а.с.26 т.1). Відповідно до листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адвокатський запит банк не має змоги надати запитувану інформацію стосовно [PERSON] , оскільки остання є банківською таємницею (а.с.27 т.1). Як видно із договору про споживчий кредит №00-412432 від 24 серпня 2021 року та додаткової угоди №1 останні укладалися між ТзОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити» та [PERSON] . Договір підписаний позичальником електронним підписом. В паспорті споживчого кредиту до договору зазначено суму ліміту кредиту - 2 000,00 грн та строк кредитування - 21 день. В анкеті на отримання кредиту заявником вказаний [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мобільний телефон [NUMBER] . Платіж на суму 2 000,00 грн проведений у платіжній системі (а.с.68-78 т.1). Відповідно до відповіді ПАТ «Київстар» №6130/3/КТ від 01 вересня 2022 року комунікаційні послуги за телефонним номером [NUMBER] в період часу з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року надавались надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар» знеособлено (анонімно), без укладання письмово договору або реєстрації. Відповідно, немає достатніх законних підстав вважати, що саме [PERSON] був користувачем даного телефонного номеру в період часу з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року. Телефонне обладнання у якому знаходилась сім-карта з номером [NUMBER] , які були зафіксовані в період часу з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року перебувало в зоні обслуговування базових станцій: 23 серпня 2021 року: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Кіровоградська область, Долинський район, с. Варварівка, Кіровоградська область, смт. Новоархангельск, Вінницька область, Гайсинський район, с. Гранів, Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, Вінницька область, с. Дорожнє, Вінницька область, смт. Калинівка, Вінницька область, Калинівський район, с. Голендри, м. Одеса; 24 серпня 2021 року м. Одеса. На номер телефону [NUMBER] в період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року надходили SMS від таких контактів: 802, Kyivstar, 4036, 5962, Google, PUMB online, PUMB, 10943, Privatbank, 91001, Ckasa24, UBKI, Miloan.ua, Lovilave, NaVseUA, Tengo, FACEBOOK, 380913586030, Zayavka, citrus.ua, EasyPay, BISTROZAIM, Credit-Pro, NOVIKREDYTY, My-credit, GlobalCredi, MoneyGo, 0931770167, FOXTROT.UA, TurboCash, KachayGrosh, CREDITPLUS, CREDIT7, CreditPlus, CCLoan, EGroshiCom, cashberry, Telegram, microcash, FinExtra, UKRPOZYKA, MoneyExtra (а.с.152-160 т.1). Із наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» фото з банкоматів по спірним транзакціям за 24 серпня 2021 року видно осіб жіночої та чоловічої статі (а.с.164-166 т.1). 24 серпня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №7473729. Відповідно до п.2.1 Договору позики кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 1 500, 00 грн на 15 днів до 08 вересня 2021 року (включно). Позичальник погодився з усіма умовами договору, який був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA 920478 (а.с.213-214, 217-219 т.1). Як видно із анкети поданої для укладення вказаного договору, заявником вказаний [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , мобільний телефон [NUMBER] (а.с.215 т.1). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» 24 серпня 2021 року о 07:45:17 було проведено транзакцію на карту [NUMBER] на суму 1 500,00 грн (а.с.215 т.1 зворотній бік). 19 січня 2022 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» та ТзОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу, що підтверджується договором та актом приймання-передачі (а.с.212-213 т.1). Відповідно до виписки з Додатку 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу №19/01.2022 року від 19 січня 2022 року заборгованість [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за кредитним договором №7473729 від 24 серпня 2021 року складає 5 122,50 грн (а.с.211 т.1). 23 серпня 2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №245651035, на суму 5 750,00 грн в строк до 15 вересня 2021 року, який був підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився з умовами вказаного договору (а.с.228 - 239 т.1). Як видно із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 23 серпня 2021 року, заявником вказаний [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , мобільний телефон [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] , номер картки [NUMBER] (а.с.240 т.1). Відповідно до довідки дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» одноразовий ідентифікатор №MNV328RW, який було направлено позичальнику 23 серпня 2021 року о 22:57:05 годині на номер мобільного телефону [NUMBER] . О 22:58:03 годині 23 серпня 2021 року позичальником було введено одноразовий персональний ідентифікатор №MNV328RW. О 22:58:17 годині товариством було перераховано кошти позичальнику (а.с.241 т.1). Згідно з довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» 23 серпня 2021 року о 22:58:17 годині на банківську карту № [NUMBER] було зараховано 5 750,00 грн, відправник ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.242 т.1). 24 серпня 2021 року між ТзОВ «ФІНТАРГЕТ» та [PERSON] укладено договір №681500 про надання коштів у позику за програмою споживчого кредитування на суму 1 000,00 грн в строк до 22 листопада 2021 року. Договір підписаний позичальником унікальним ідентифікатор Sj5770. При реєстрації заявником вказаний [PERSON] , мобільний телефон [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] , номер картки [NUMBER] (а.с.74, 81-92 т.2). Згідно з довідкою ТОВ «БЕСТПЕЙ» 24 серпня 2021 року о 14:33:59 годині на банківську карту № [NUMBER] було зараховано 1 000,00 грн (а.с.73 т.2). Як видно із листа АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 02 березня 2023 року, 23 серпня 2021 року здійснювалась авторизація [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] через систему BankID Національного банку України щодо передачу своїх персональних даних з метою дистанційної ідентифікації заявника: іnn: [NUMBER]; ПІБ: [PERSON] ; sіd_ві: 408еаbf6-9с12-4dае-9532-f55637bе39аf; дата запита: 23 серпня 2021 року 18:57 (а.с.121 т.2). Відповідно до відповідей Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 10 березня 2023 року, 12 жовтня 2023 року та постанови, 09 жовтня 2021 року кримінальне провадження №12021164480001310 від 30 вересня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення (а.с.119-120, 146-148 т.2, 16 т.3). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. Згідно зі ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Також слід зазначити, що особливістю укладення договорів про отримання кредиту в електронній формі, тобто з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем є те, що при цьому виключається прямий контакт позичальника з кредитором та можливість останнього спонукати позичальника до укладення договору на несправедливих для нього умовах, а також можливість застосування до нього психологічного чи фізичного тиску. Отже укладення договору на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення позивача, з врахуванням, що остання розуміла, що дані умови договору є зручними для неї на ринку фінансових послуг в мережі Інтернет. Аналогічна правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2 статті 1054 параграфа 2 глави 71 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 параграфа 1 глави 71 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. У постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі №3-11гс14 міститься висновок, що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи із змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману у разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Таким чином, наявність умислу, нечесної підприємницької діяльності, порушення принципу добросовісності в діях відповідачів, істотність значення обставин щодо яких особу введено в оману, як й сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Згідно зі статтями 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Стаття 18 Закону містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є умови договору, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. За змістом частини п`ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір. У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Встановлено, що між позивачем були укладені такі електронні договори: №681500 від 24 серпня 2023 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНТАРГЕТ» на суму 1 000,00 грн; договір про споживчий кредит №00-412432 від 24 серпня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Нові Кредити» на суму 2 000,00 грн; №7473729 від 24 серпня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» на суму 1 500,00 грн; №245651035 від 23 серпня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на суму 5 750,00 грн. Вказані договори підписані позивачем електронним підписом або шляхом введення одноразового ідентифікатора, що передбачено законодавством. Переказ грошових коштів на банківську карту позивача за цими договорам підтверджено належними допустимими доказами. Із заявок на отримання коштів на підставі вищевказаних кредитних договорів, заявником вказаний [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , мобільний телефон [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] , номер картки [NUMBER] . Позивачем [PERSON] в позовній заяві та матеріалами справи підтверджується той факт, що банківська картка № [NUMBER] належить саме йому. Доводи позивача про те, що за номером мобільного телефону [NUMBER] , який є фінансовим номером, вказаним у заявках на отримання оспорюваних кредитів було втрачено мережу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються листом «Київстар» №6130/3/КТ від 01 вересня 2022 року, з якого видно, що в період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року на номер мобільного телефону [NUMBER] надходили СМС - повідомлення. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів блокування його сім картки, а саме: не надав будь-яких копій/заяв звернення до мобільного оператора «Київстар» з метою відновлення його сім картки (мережі), а тому, виходячи з цього, у матеріалах справи відсутнє підтвердження з боку мобільного оператора «Київстар» факту відсутності мережі за сім карткою позивача. Крім того, як видно із листа АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 02 березня 2023 року 23 серпня 2021 року здійснювалась авторизація [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] через систему BankID Національного банку України щодо передачі своїх персональних даних з метою дистанційної ідентифікації заявника: іnn: [NUMBER]; ПІБ: [PERSON] ; sіd_ві: 408еаbf6-9с12-4dае-9532-f55637bе39аf; дата запиту: 23 серпня 2021 року 18:57 (а.с.121 т.2). Отже доказів відсутності волевиявлення позивача на укладення зазначених договорів, не підписання особисто позивачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора цих договорів, наявність яких є підставами для визнання договорів недійсними, позивачем суду не надано. Стосовно позовних вимог до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд зазначає таке. В матеріалах справи наявна виписка по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивача [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00022337409 від 04 грудня 2015 року за період з 23 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року, з якої видно, що 23 серпня 2021 року по даній картці було збільшено кредитний ліміт до 38 000,00 грн. У відзиві представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилається на те, що 15 червня 2007 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про отримання банківських послуг, а саме отримання кредитної картки з кредитним лімітом. Позивальник погодився з усіма Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, ознайомився з пам`яткою клієнта. [PERSON] активно користувався кредитною карткою, здійснював як готівкові так і безготівкові розрахунки. Однак представником не надано доказів на підтвердження обставин, які викладені у відзиві, в тому числі анкети-заяви [PERSON] від 15 червня 2007 року про отримання банківських послуг, а саме отримання кредитної картки з кредитним лімітом, яка підтверджує факт ознайомлення та погодження позивача з усіма Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами та пам`яткою клієнта, де також перелічені Умови та Правила надання банківських послуг Сервіс «Оплата частинами». Верховний суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц зазначив, що надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. Отже АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано достатніх доказів на підтвердження підстав для збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позивача 24 серпня 2021 року. В той же час, позивачем також не надано доказів на підтвердження позовних вимог про визнання недійсним договору, укладеного 24 серпня 2021 року між ним та Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» за допомогою сервісу «Оплата частинами» на суму 35 398,00 гривень, та скасування заборгованості до відповідного договору по картці «Універсальна» № [NUMBER] , оскільки не доведено, що позивач став жертвою шахрайських дій та операції по цій картці були здійснені іншими особами злочинним шляхом. Що стосується позовних вимог до ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТзОВ «Качай гроші», ТзОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» суд зазначає таке. Суду не надано підтвердження укладання будь-яких договорів між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ КРЕДИТ». Відповідачі ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТзОВ «Качай гроші», ТзОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» не надали належних та допустимих доказів на спростування доводів зазначених позивачем у позові щодо недійсності договорів. На порушення ч.6 ст.177 ЦПК України жодною із сторін, а саме позивачем та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТзОВ «Качай гроші», ТзОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ» в ході розгляду справи не було надано оспорювані кредитні договори. Крім того, позивачем також не надано доказів на підтвердження позовних вимог стосовно ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КІФ», ТзОВ «Качай гроші», ТзОВ «ГЛОБАЛ КРЕДИТ», оскільки не доведено, що позивач став жертвою шахрайських дій та, що договори були укладені іншими особами злочинним шляхом. Суд також звертає увагу й на непослідовність позиції позивача, який одночасно заявляє, що договори ним не укладалися, а потім, що кошти йому не передавалися і одночасно просить визнати їх недійсним. Але недійсним можна визнати лише укладений договір. Що стосується кримінального провадження №12021164480001310 за ч.1 ст.190 КК України, відкрите за заявою позивача від 26 серпня 2021 року, яке було закрито 09 жовтня 2021 року, у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, то суд вважає, що кримінальне провадження не встановлює преюдиційне значення для вирішення цієї справи, кримінальне провадження лише підтверджує факт звернення позивача до правоохоронних органів. Будь-яких вироків суду, які набрали законної сили з приводу шахрайських дій з стосовно позивача щодо оформлення спірних кредитних договорів до позовної заяви додано не було. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст. 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на викладене, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] до відповідачів про визнання недійсними договорів та скасування заборгованості. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Крім того, відповідач ТзОВ «ФІНТАРГЕНТ» просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Надаючи оцінку послугам правничої допомоги, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 2 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною зі складністю справи. У зв`язку з наведеним, з урахуванням відсутності заперечень позивача проти відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача ТзОВ «ФІНТАРГЕНТ» понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Outcome: approved