Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 22589, 47 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачкою по об`єкту, що розташований по [ADDRESS] , в період з листопада 2020 року по травень 2023 року включно, спожито природний газ на загальну суму 22589, 47 грн., вартість якого залишилась неоплаченою. Вищевказаний об`єкт належить відповідачці на праві власності на підстав договору купівлі-продажу від 06.11.2012, посвідченого Онуфріївською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2255. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та являється постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, згідно ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно вимог Правил постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, сплата/часткова сплата споживачем вартості природного газу, або факт фактичного споживання природного газу, який визначається за даними оператора ГРМ - ВАТ "Кіровоградгаз" та вноситься до особового рахунку споживача. Відповідачка акцептувала договір, повернувши постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ та частково здійснюючи оплату за споживання природного газу. На умовах договору постачання природного газу, позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала його та використовувала для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний оплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства. В порядку досудового врегулювання спору на адресу відповідачки було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-11736-2022/204771550 від 12.08.2022 в сумі 11847, 67 грн. станом на дату надіслання вимоги. Заперечення щодо сплати боргу нею не надано, борг не сплачено. Таким чином, відповідачка не оплачувала надані позивачем послуги, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 22589, 47 грн. за період з листопада 2020 року по травень 2023 року, яку позивач просив стягнути з відповідачки на їх користь, разом зі сплаченим судовим збором у сумі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 30 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання з розгляду справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву до суду, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судовому\~засіданні відповідачка [PERSON] позов з заявленому розмірі не визнала, мала намір подати відзив на позовну заяву, але в судове засідання 03.11.2023 на 11.00 годину не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи суду не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.11.2015 зареєстрована юридична особа ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» /а. с. 9-17/. Згідно довідки про фінансовий стан споживачки [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2020 року по травень 2023 року включно, наявна заборгованість в сумі 22589, 47 грн. /а. с. 23/. 12 серпня 2022 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за № 119/4.3-11736-2022/204771550 станом на 12.08.2022 в сумі в сумі 11847, 67 грн., яка підлягала до сплати не пізніше 31.08.2022 /а. с. 25/. Частини 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Порядок постачання природного газу споживачам визначений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року «Про затвердження правил постачання природного газу» та іншими нормативно-правовими актами. Також, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі із побутовими споживачами, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015. Частини 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачають, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частина 1 статті 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що права позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» порушені неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за умовами укладеного між сторонами договору, в частині сплати за користування наданими послугами, на підставі чого позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved