Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

04 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Роменського міського голови Стогнія О.А., Роменської міської ради Сумської області, в якому просить: визнати незаконним та скасувати розпорядження Роменського міського голови Стогнія O.A. "Про звільнення з посади директора комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» Щербака І.І." №281-ОС від 03.10.2022; поновити його на посаді директора Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» з 04.10.2022 року; стягнути з Роменської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 04.10.2022 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів; покласти судові витрати на відповідачів. Позов мотивовано тим, що згідно постанови Сумського апеляційного суду від 08.06.2022 по справі №585/1320/21 [PERSON] був поновлений на посаді директора комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств" Роменської міської ради.Того ж дня Роменським міським головою було видано розпорядження №141-ОС про його поновлення. При цьому, менше ніж через 4 місяці після поновлення, розпорядженням Роменського міського голови від 03.10.2022 №281-ОС вже 03.10.2022 зі [PERSON] було розірваний контракт від 02.12.2020 з підстав нібито порушення ним п. 5.3.4 Контракту, а саме через невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, а також невиконання підприємством графіка погашення заборгованості зі сплати заробітної плати без поважних на те причин. Вважає, що вказане розпорядження Роменського міського голови є необґрунтованим в частині відсутності поважних причин щодо утворення заборгованості перед бюджетом і по заробітній платі та таким, що підлягає скасуванню, оскільки станом на кінець першого півріччя 2022 року на підприємстві існувала заборгованість перед бюджетом та пенсійним фондом в обсязі: 173 тис. грн.; заборгованість по заробітній платі перед працівниками КП ККП РМР в розмірі 828,6 тис. грн. Позивач одразу після поновлення на посаді неодноразово звертався до УЖКГ РМР та Роменського міського голови, Роменської та обласної військових адміністрацій про незадовільний фінансовий стан, який утворився до його призначення та щодо вжиття необхідних заходів для допомоги підприємству. Крім того, позивач звернувся до УЖКГ РМР та Роменського міського голови з вимогою призначити інвентаризацію після поновлення на посаді для підписання акту приймання - передачі справ та об`єктивної оцінки фінансового стану КП ККП РМР, однак суб`єкт призначення ухилився від проведення інвентаризації та не сприяв цьому. Позивач, розуміючи, що підприємство потрапило в стан, що межує з банкрутством внаслідок незадовільного керівництва в 2020 - 2022 роках, яке існувало до його призначення, звернувся до міського голови РМР щодо проведення незалежного аудиту, проте суб`єкт призначення знову відмовився від об`єктивної оцінки незадовільного фінансового стану та причин утворення заборгованості по заробітній платі ще до поновлення позивача на посаді. Враховуючи незадовільний стан техніки і обладнання, збитковість роботи в умовах воєнного стану, позивач неодноразово звертався до УЖКГ РМР, профільного заступника виконкома та Роменського міського голови з приводу необхідності виділення додаткового фінансування підприємству на закупівлю техніки, обладнання та проведення ремонтних робіт, проте необхідної фінансової допомоги не було надано. Також позивач неодноразово звертався з огляду на незадовільний фінансовий стан, який утворився до його призначення, збитковість роботи в умовах воєнного стану, з приводу створення штучних перешкод з боку зазначених посадових осіб, які негативно відображаються на фінансовому стані підприємства. Знову суб`єктом призначення звернення були проігноровані, а перешкоди у сфері фінансування підприємства усунуті не були. З урахуванням того, що підприємство на момент поновлення позивача вже було хронічно збитковим, мало заборгованість перед бюджетом та значну заборгованість по заробітній платі, за відсутності реальної допомоги з боку міського бюджету безпідставними та необгрунтованими є висновки в оскаржуваному розпорядженні від 03.10.2022 №281-ОС про те, що саме позивач допустив заборгованість перед бюджетом та по заробітній платі без поважних причин. Відповідно до рішення Верховного суду від 17.12.2019 по справі №9901/413/19 при прийнятті рішень суб`єкт призначення повинен уникати невмотивованих висновків, обгрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Водночас слід уникати обгрунтування рішення або дії фрагментарним, неповним аналізом та оцінкою зібраних у справі доказів, доводів та аргументів. За вказаних обставин, просив позов задовольнити. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2023 року відкрито провадження в справі за правилами розгляду в спрощеному позовному провадженні, з повідомленням (викликом) сторін. Представник Роменської міської ради Сумської області у відзиві на позовну заяву від 05 грудня 2022 року вважав повністю необгрунтованими га недоведеними достатніми та належними доказами позовні вимоги позивача, оскільки позивач не забезпечив належне виконання покладених на нього обов`язків по управлінню підприємством, тому його звільнення відбулось за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, та відповідно проведене з дотриманням норм трудового законодавства,в зв`язку з чим, просив суд відмовити в задоволенні позову. 12 грудня 2022 року від представника Роменської міської ради Сумської області до суду надійшло доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та недоведеністю достатніми та допустимими доказами. Відповідач Роменський міський голова, проти позову заперечував та прсив відмовити у його задоволенні, подавши заяву, у якій підтримав доводи, викладені у відзиві на позов представником РМР, просив справу розглянути у його відсутність. Ухвалою суду від 09.02.2023 року було задоволено клопотання позивача та його представника та залучено в якості співвідповідача Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради. Крім того 13.02.2023 року позивачем було уточнено заявлені позовні вимоги, шляхом пред`явлення вимоги до КП «ККП» Роменської міської ради про стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 04.10.2022 р. та по день поновлення на роботі. Представник Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради у відзиві на позовну заяву від 03 березня 2023 року вважав повністю необґрунтованими та недоведеними достатніми та належними доказами позовні вимоги позивача, в зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позові. При цьому у ході судового розгляду позивачем було доповнено доводи щодо обґрунтування позову, який вказував на те, що до 08.06.2022 р. іншим директором КП «ККП» неналежно здійснювалось керівництво підприємством, накопичились непідписані директором акти виконаних робіт за минулий період та за якими не надійшла оплата підприємству, які він підписував, починаючи із червня 22 р., що мало наслідком затримку у надходженні коштів на підприємство, та накопичення боргів за заробітною платою та несплаченим податкам, не з його вини. Представник Роменської міської ради Сумської області в судовому засіданні заперечила проти позову, вважала його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Представник Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Роменський міський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в клопотанні до суду просив справу розглянути за його відсутності, проти позову заперечував та при розгляді справи підтримав відзив на позовну заяву Роменської міської ради Сумської області від 02.12.2022 № 03-26/3282, доповнення до відзиву на позовну заяву Роменської міської ради Сумської області від 12.12.2022 № 03-26/3371. Допитана в судовому засіданні 18.05.2023 року свідок [PERSON] суду пояснила, що при перебуванні [PERSON] на посаді директора КП Комбінат комунальних підприємств» РМР акти виконаних робіт перевірялись УЖКГ РМР, підписувались з затримкою у два-три місяці, оскільки в них містились помилки, а тому повертались та виправлялись, виплати коштів здійснювались після підписання актів виконаних робіт. Якщо не було підписано акти за минулий період, за виконані роботи підприємством до червня 2022 р., то акти виконаних робіт за поточні робочі місяці також не погоджувались, тобто мало певне накопичення сум коштів. які не надійшли на рахунок підприємства. Допитані в судовому засіданні 07.06.2023 року свідки [PERSON] , [PERSON] , яка також була допитана повторно в судовому засіданні 02.08.2023 року, пояснили, кожен окремо, що акти виконаних робіт КП Комбінат комунальних підприємств» РМР перевірялись УЖКГ РМР, підписувались з затримкою у два-три місяці, виправлялись, оскільки були завищенні дані, подані невірні обрахунки робочих праце/годин тощо. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розпорядження № 23-ОС від 05 лютого 2020 року [PERSON] призначено на посаду директора комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради (а.с. 13). 02 грудня 2020 року [PERSON] призначено директором комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської радиз 06.02.2021 року по 06.02.2026 року на умовах контракту(а.с. 16-21). 06 лютого 2021 року [PERSON] звільнено з посади згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 13). Постановою Сумського апеляційного суду від 08.06.2022 по справі №585/1320/21 [PERSON] був поновлений на посаді директора комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради з 06.02.2021 року, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 22-23). Розпорядженням міського голови Стогнія О. № 141-ОС від 08.06.2022 поновлено [PERSON] на посаді директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР з 06.02.2021 (а.с. 146). Відповідно до розпорядження міського голови Стойнія О.А. № 281-ОС від 03.10.2022 року припинено (розірвано) контракт від 01.12.2020 зі [PERSON] , звільнено [PERSON] з посади директора комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом, а саме: пунктом 5.3.4. пункту 5.3. Контракту від 02.12.2020 року за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати без поважних на те причин, у зв`язку з наявністю на підприємстві податкового боргу з платежів: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах (код платежу 19010300) у сумі 39808,25 грн., податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) у сумі 227303,71 грн.; з єдиного соціального внеску (код платежу 71010000) у сумі 8136,88 грн.; заробітна плата працівників у сумі 989800,00 грн. (а.с. 24-25). Згідно листа № 374 від 14.06.2022 року директор КП «ККП`РМР» Щербак І.І. звертався до міського голови Стогнія О., заступника міського голови Суходольського В., начальника УЖКГ РМР Гребенюк О. щодо призначення інвентаризаційної комісії для проведення інвентаризації на підприємстві та складання акту приймання-передачі відповідно до чинного законодавства України (а.с. 26). Як вбачається з листа № 460 від 05.07.2022 року, адресованого міському голові Стогнію О., директор КП «ККП`РМР» Щербак І.І. в зв`язку зі зміною керівництва просив забезпечити на підприємстві незалежний державний аудит (а.с. 34). [PERSON] звертався до начальника УЖКГ РМР Гребенюк О., міського голови Стогнія О., заступника міського голови Суходольського В., голови Роменської районної віськової адміністрації Ващенка Д., голови Сумської обласної військової адміністрації Живицького Д. щодо сприяння у вирішенні проблеми фінансування підприємства, необхідності забезпечити підприємством паливом, технікою, обладнанням, проведенням ремонтних робіт у зв`язку з веденням військового часу та території України, перебоїв в постачанні палива, відсутністю обігових коштів на підприємстві через невчасне відшкодування за надані послуги по благоустрою УЖКГ РМР, що призвело до заборгованості по заробітній платі працівникам, кредиторської заборгованості перед постачальниками, податкових зобов`язань до бюджету. Вказане підтверджується листами №380 від 15.06.2022, №381 від 15.06.2022, №388 від 17.06.2022, №391 від 20.06.2022,№419 від 29.06.2022, №453 від 04.07.2022, №459 від 05.07.2022, №464 від 06.07.2022, №469 від 07.07.2022, №474 від 08.07.2022, №481 від 11.07.2022, №482 від 11.07.2022, №483 від 11.07.2022, № 606 від 22.08.2022(а.с. 27-33, 35-42, 46). Також [PERSON] звертався з приводу незадовільного фінансового стану, який утворився до його призначення, збитковість роботи в умовах воєнного стану, з приводу створення штучних перешкод з боку посадових осіб, що підтверджується листами №526 від 22.07.2022, №576 від 05.08.2022, №625 від 29.08.2022, №657 від 06.09.2022(а.с. 43-44, 47-49). Відповідно до листа Головного управління ДПС у Сумській області від 14 вересня 2022 року станом на 05.09.2022 по КП «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради обліковується податковий борг з платежів: надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах (код платежу 19010300) у сумі 39808,25 грн., який виник з 20.05.2022; податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) у сумі 227303,71 грн., який виник 30.08.2022. Також повідомляють, що обліковується заборгованість з єдиного соціального внеску (код платежу 71010000) у сумі 8136,88 грн., яка виникла з 10.08.2022 (а.с. 85). 29 вересня 2022 року міський голова Стогній О. звернувся до директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР про надання пояснень щодо причин виникнення заборгованості та невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом щодо сплати внесків, зборів та обов`язкових платежів без поважних на те причин (а.с. 86). Згідно листа директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербака І. №745 від 29.09.2022, адресованого міському голову [PERSON] , вбачається, що вся вся вина за податковий борг підприємства повинна бути покладена на міського голову, який не сприяв у приведенні розрахунків по програмі з благоустрою населених пунктів Роменської територіальної громади на 2021-2023 роки до чинного законодавства (а.с. 87). Відповідно до листа №743 від 29.09.2022, направленого міському голову [PERSON] , директор КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербак І. просить посприяти у наданні поворотної фінансової допомоги в розмірі 1500,00 тис. грн., яка буде використана для погашення заборгованості по сплаті: ЄСВ 270,5 тис. грн., ПДФО 221,3 тис. грн., військовий збір 18,4 тис.грн., заробітна плата працівників 989,8 тис.грн.(а.с. 88). 29 вересня 2022 року заступник міського голови Суходольський В.звернувся з поданням до міського голови Стогнія О. про прийняття відповідного рішення в зв`язку зі встановленням підстав для дострокового припинення з директором [PERSON] контракту (а.с. 92). Рішенням 26 сесії восьмого скликання Роменської міської ради Сумської області від 26.01.2022 року вирішено, зокрема, внести зміни та затвердити Статут КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР у новій редакції (а.с. 93-109). Відповідно до листа заступника міського голови Суходольського В. № 03-26/1842 від 18.07.2022, адресованого директору КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербаку І., про надання резервного палива, яке виділено УЖКГ РМР, вбачається, що згідно звітів про фактичні витрати на послуги з благоустрою населених пунктів Роменської територіальної громади КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР повинні бути придбані паливно-мастильні матеріали для реалізації заходів щодо благоустрою населених пунктів РМТГ (а.с. 110-111). Відповідно до листа заступника міського голови Суходольського В. № 03-26/1839 від 18.07.2022, адресованого директору КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербаку І., про сприяння у прибданні бульдозера, вбачається, що враховуючи розрахунок інвестиційних надходжень в сумі 787,49 тис.грн. за рахунок коштів з надання комунальних послуг КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР з поводження з побутовими відходами достатньо для придбання бульдозера Т-130, вартість якого складає 180,0 тис. грн.(а.с. 113). Рішенням 84 сесії сьомого скликання Роменської міської ради Сумської області від 25.11.2020 року за підписом міського голови Салатуна С. було затверджено програму благоустрою населених пунктів Роменської територіальної громади на 2021-2023 роки (а.с. 114-121). 26 січня 2022 року укладено договір про надання послуг № 1 між Управлінням ЖКГ РМР в особі начальника управління Зубана Я.І. і КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР, в особі директора Безручка В.І., відповідно до п.1.1. якого заявник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з благоустрою населених пунктів РТГ, в обсязі та на умовах, що визначені цим договором та програмою благоустрою населених пунктів РТГ на 2021-2023 роки, затвердженою рішенням сесії від 25.11.2020 (а.с. 122-123). Згідно протоколу наради при міському голові від 02 вересня 2022 року розглядалась питання щодо заборгованості по заробітній платі працівників КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР (а.с. 124-129). 17 лютого 2021 року складено звіт незалежного аудитора аудиторської фірми «Фінанси-Консалтинг-Аудит» щодо фактичних результатів перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР за 2019-2020 рр.(а.с. 130-141). Відповідно до листа в.о.міського голови Москаленко Н. № 03-26/1498 від 17.06.2022, адресованого директору КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербаку І., відповідальність за дотриманням чинного законодавства, у тому числі Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, покладена на керівника даного підприємства (а.с. 158). Згідно листа начальника УЖКГ РМР Гребенюк О. № 1086 від 14.09.2022 р. директору КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербаку І. вбачається, що одержані фінансування КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР повинне спрямувати лише на покриття фактичних витрат, пов`язаних на реалізацію заходів з благоустрою місць загального користування міста Ромни Сумської області, в межах суми відповідних актів виконаних робіт (а.с. 231). Відповідно до листа начальника УЖКГ РМР Гребенюк О. № 1086 від 14.09.2022 р. директору КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР Щербаку І. вбачається, що несвоєчасне подання КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР актів наданих послуг призводить до затримання заробітної плати працівникам підприємства, про несвоєчасне подання актів наданих послуг повідомлено міського голову, наглядову раду, депутатів міської ради, депутата Сумської обласної ради (а.с. 232). В судовому засіданні були оглянуті акти виконаних робіт по КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР за перше півріччя 2022 року, за якими встановлено наступне: акт №15 за квітень 2022 р., підписано позивачем 22.06.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 28.06.2022 р, податок нараховано 22.06.22 ; акт №16 за квітень 2022 р., підписано позивачем 27.06.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 07.07.2022 р, податок нараховано 07.07.22; акт №17 за квітень 2022 р., підписано позивачем 28.06.22 р.; акт №19 за квітень 2022 р., підписано директором КП «ККП» І.Безручко 03.06.22 р.; акт №22 за травень 2022 р., підписано позивачем 30.06.22 р.; акт №23 за травень 2022 р., підписано позивачем 25.08.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 01.09.2022 р, податок нараховано 01.09.22; акт №24 за травень 2022 р., підписано позивачем 30.06.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 15.07.2022 р, податок нараховано 15.07.22; акт №25 за травень 2022 р., підписано позивачем (дата відсутня); акт №28 за травень 2022 р., підписано позивачем 18.07.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 19.07.2022 р, податок нараховано 19.07.22; акт №29 за травень 2022 р., підписано позивачем 20.07.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 18.08.2022 р, податок нараховано 18.08.22; акт №30 за травень 2022 р., підписано позивачем 21.07.22 р.; акт №52 за серпень 2022 р., підписано [PERSON] 30.09.22 р.; акт №53 за серпень 2022 р., підписано [PERSON] 04.10.22 р.; акт №32 за червень 2022 р., підписано [PERSON] 26.08.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 03.11.2022 р; акт №33 за червень 2022 р., підписано позивачем 26.08.22 р., надходження коштів на рахунок підприємства 06.10.2022 р; згідно податкової декларації за липень 2022 р. за підприємством облвкровується заборгованість зі сплати ПДВ. Так, положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до частин 1 та 3 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору, зокрема є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Згідно з п. 18 постанови № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до п.21, 22 Розділу IV Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року №170 у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за п.8 ст.36 КЗпП України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. Уразі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 29 травня 2019 року в справі № 452/970/17 (провадження№ 14-157цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, «що звільнення працівника на підставі пункту 8статті 36 КЗпП з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, - не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень». Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Згідно з п. 18 постанови № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Відповідно до п.17 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 170, у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. Пунктом 21 Положення передбачено, що у разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року в справі № 206/2351/16-ц роз`яснено, що незважаючи на те що позивача було звільнено на підставах, передбачених контрактом, звільнення має відбуватися з дотриманням вимог законодавства про працю. Отже, передбачені трудовим контрактом підстави для його розірвання є безумовними й незалежними від будь яких об`єктивних чи суб`єктивних чинників, але лише за умови, що такі підстави справді додаткові, законодавством не передбачені. У разі дублювання в контракті положень закону - переважним є регулювання за законом. Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, необхідна наявність застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. У постанові від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц (61-787св17) Верховний Суд зазначив, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулось без порушення законодавства про працю. При цьому слід враховувати, що згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування Зважаючи на наведене вище та встановлені судом у ході розгляду справи обставини, суд не приймає посилання представника відповідача Роменської міської ради Сумської області про те, що звільнення [PERSON] з посади директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР відбулось з підстав невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи не дотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати без поважних на те причин, та таке звільнення є законним, здійснення із дотриманням трудових гарантій особи тощо, враховуючи наступне. Обставини щодо розірвання з [PERSON] контракту та звільнення його з посади директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР згідно пп. 5.3.4 п. 5.3 Контракуту, за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи не дотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати без поважних на те причин, на які посилається представник відповідача Роменської міської ради Сумської області, не знайшли достанього підтвердження в судовому засіданні та за матеріалами провадження у їх сукупності. Так, суду стороною відповідача поза розумним сумнівом не було доведено, що станом на 08.06.2022 р. (на дату поновлення позивача на роботі) підприємство КП «ККП» РМР не мало зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також не мало боргових зобов`язань щодо виплати заробітної плати та така ситуація утворилась саме внаслідок невиконання чи неналежного виконання [PERSON] умов Контракту, до 03.10.2022 р. включно, як і не з`ясовувалась наявність чи відсутність поважних на те причин (пп. 5.3.4 п. 5.3 Контракту). При цьому судом наголошується, що проведення нарад при міському Голові не є способом з`ясування обставин, які можуть бути підтверджені виключно аудиторським висновком чи звітом, бухгалтерською експертизою тощо (щодо виникнення зобов`язань у підприємства перед бюджетом та Пенсійним фондом по сплаті податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків у конкретний визначений часовий період та підстав їх виникнення), а є допоміжним засобом, у ході здійснення якого має перевірятись наявність або відсутність поважних причин для утворення на підприємстві податкової заборгованості і заборгованості по виплаті заробітної плати, що виключно у сукупності цих факторів може забезпечити обгрунтований висновок про те, що позивачем допущено порушення умов Контракту без поважних на те причин (відповідно до формулювання пп.\~5.3.4\~п.\~5.3\~Контракту).\~ Натомість окремо судом встановлено про обґрунтованість доводів сторони позивача в частині того, що до червня 2022 р. попереднім керівником підприємства неналежно виконувались обов`язки, у зв`язку із чим виникла затримка у оплаті виконаних робіт підприємства за квітень-травень 2022 р., згідно оглянутих судом актів виконаних робіт по КП\~«Комбінат комунальних\~підприємств» РМР\~за перше\~півріччя 2022\~року. Враховуючи викладене, обставини щодо правомірності звільнення [PERSON] з посади директора КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР із дотриманнім відповідної правової процедури та за наявності до того обґрунтованих підстав - не знайшли свого підтвердження, оскільки не доведені належними та допустимими доказами зі сторони відповідачів. При цьому, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справі, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності За наведених вище обставин суд дійшов висновку про незаконність винесеного розпорядження Роменського міського голови Стогнія О.А. «Про звільнення з посади директора комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради [PERSON] » № 281-ОС від 03.10.2022 року, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню. Так, у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14 зроблено висновок, що «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом». Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає поновленню на посаді директора Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради» з 04.10.2022 року. Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Зважаючи на викладене вище суд вважає за необхідне стягнути з відповідача КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 04 жовтня 2022 року по 06 листопада 2023 року. Процедура обчислення середньої заробітної плати працівника визначається Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (зі змінами) (далі Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, які передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Згідно з пунктом 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Так, середньоденна заробітна плата позивача за період серпень-версень 2022 р. становила 562,96 грн (12075+13258,47 (грн.) / 45 робочих календарних днів). Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2022 по 06.11.2023, який слід стягнути з КП «Комбінат комунальних підприємств» РМР на користь [PERSON] становить 160 443 грн. 60 коп. (562,96 (грн.)х285 робочих календарних днів) Вказана сума визначена без урахування податків та інших обов`язкових платежів, зважаючи, що справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а тому суд визначає вказану суму без урахування цих платежів, на що звертає увагу Пленум Верховного Суду України в постанові від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Відповідно до вимог ст. 235 КЗпП Українирішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення за один місяць середньої заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved