Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

позивачка [PERSON] 26.09.2023 звернулась в суд із позовом, в якому просить змінити розмір і спосіб стягнення аліментів із відповідача [PERSON] , що встановлені рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.03.2015, яке змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2015, та стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову покликається на те, що вона із відповідачем з 25.06.2005 по 09.04.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.03.2015, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2015, вирішено стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення до примусового виконання нею не подавалось, оскільки певний час відповідач добровільно сплачував аліменти. Однак, з часу ухвалення рішення 22.06.2015 минуло понад вісім років, на даний час вона змушена випрошувати у батька дитини аліменти на її утримання. На даний час відповідач має стабільний офіційний заробіток. Окрім цього, їх донька виросла і у неї з`явилось більше потреб для фізичного, культурного, духовного розвитку. Зміна економічних реалій в державі, зростання цін на товари і послуги потребують збільшення витрат на утримання спільної дитини. На даний час відповідач ухиляється від сплати аліментів, більше того, присуджені аліменти в сумі 643 грн майже в чотири рази менші за законодавчо визначений встановлений мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою від 03.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. У підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Чліянц А.А. позов підтримала, просила такий задовольнити, не заперечила щодо ухвалення рішення у справі у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав повністю, не заперечив щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Додатково зазначив, що він дійсно має стабільний офіційний дохід, оскільки є військовослужбовцем ВЧ [NUMBER] . Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах із 25.06.2005. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09.04.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.08.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4188 (а.с.7). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 16.09.2015, зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2015, вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10, 11-12). Згідно із витягами з Реєстру територіальної громади №2023/004799746 від 27.06.2023 та №2023/004799862 від 27.06.2023, позивачка [PERSON] разом із малолітньою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,8). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII,\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із частинами першою, другою статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] в ході підготовчого провадження справи позов визнав. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для ухвалення судового рішення по справі. Враховуючи наведе вище, право позивачки на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення аліментів і встановлення їх у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», такий компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved