Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 01.10.2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Дінеро» (далі відповідач), треті особи, які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда Володимиром Олександровичем, 16 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 18887, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Дінеро» у розмірі 11455,00 гривень та стягнення з відповідача судових витрат. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України позивачці стало відомо про наявність виконавчого провадження № 66834330, відкритого 15.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В., на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 18887 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості. Після ознайомлення 21.09.2021 з матеріалами ВП позивачу стало відомо, що оскаржуваний виконавчий напис № 18887 від 16.07.2021 вчинено приватним нотаріусом Бригіда В.О. яким з позивача запропоновано стягнути на користь відповідача грошові кошти в сумі 11455,00 гривень за кредитним договором AG0443311 від 25.12.2018, номер в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L4936607, нібито укладеним між відповідачем та позивачем. Позивач не визнає заборгованість, вказану у виконавчому написі, та зазначає, що не укладала ніяких нотаріально посвідчених або інших кредитних договорів з відповідачем та не має перед ним жодних фінансових зобов`язань чи якихось інших правовідносин з ним. З винесених приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. постанов від 15.09.2021 слідує, що у межах ВП № 66834330 вже проводиться активний розшук майна, ТЗ, доходів та банківських рахунків позивача, з явною метою найближчим часом розпочати стягнення коштів з цих активів на користь відповідача. На думку позивача виконавчий напис вчинений нотаріусом, не відповідає вимогам законодавства, прийнятий із порушенням передбаченої чинним законодавством процедури та без достатніх на те підстав. В зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду. 3. Представник відповідача відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. До матеріалів позовної заяви позивачкою долучено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у межах виконавчого провадження та заборони на здійснення будь яких дій в межах виконавчого провадження. (а.с. 32-36) 5. Також до матеріалів позовної заяви позивачкою долучено заяву про витребування доказів. (а.с. 65-66) 6. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але в супровідному листі до копії виконавчого напису просив розглядати справу у його відсутність. (а.с. 91) 7. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. (а.с. 120-121) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 8. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Бескровного Я.В. від 06.10.2021 цивільну справу № 947/29327/21 передано до Біляївського районного суду Одеської області, за підсудністю. (а.с. 68-69, 73-74) 9. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021, цивільну справу № 947/29327/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 76-77) 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.11.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Також було задоволено заяву позивача про витребування доказів. (а.с. 78-79) 11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.11.2021 була задоволена заява представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та заборони здійснення будь-яких дій у межах виконавчого провадження. (а.с. 81-82) 12. 07 листопада 2022 року судом, на адресу відповідача, було направлено листа з вимогою про виконання ухвали суду про витребування доказів, яка в частині, що стосується відповідача, виконана не була. (а.с. 111) 13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 24.07.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. (а.с. 125-126) 14. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 15. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113, 115, 127, 129), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а від позивача заперечень проти проведення заочного розгляду справи не надходило, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 16. Верховний Суд у своїй постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 17. Судом на підставі ч. 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 18. Судом встановлено, що 25.12.2018 між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] укладено Кредитний договір № AG0443311 без нотаріального посвідчення, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі L4936607, на підтвердження чого Бригіда В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу надано копії: виписки з рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № AG0443311 від 25.12.2018 (а.с. 94); витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с. 95); витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с. 96); витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с. 97); довідки про ідентифікацію (а.с. 98); спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0443311 (а.с. 99); паспорту споживчого кредиту (а.с. 100-101); додаткової угоди № АМ0473188 до спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0443311 (а.с. 102); паспорту споживчого кредиту (а.с. 103-104); загальних умов договору кредитної лінії (а.с. 105-106), які не містять власноручного підпису позичальника та на підставі яких був вчинений виконавчий напис. 19. ТОВ «ФК «Дінеро» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. з заявою (вих. № 4880-592 від 15.07.2021) про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № AG0443311 від 25.12.2018. (а.с. 93) 20. 16 липня 2021 року Бригіда Володимир Олександрович, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 18887, про звернення стягнення з [PERSON] суми загальної заборгованості 11455,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 8900,00 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 905,00 гривень, та плати за вчинення виконавчого напису 650,00 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро». (а.с. 12, 37, 92) 21. 15 вересня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем, постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66834330 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 18887 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості в розмірі 11455,00 гривень. (а.с. 7-8, 38-39) 22. В рамках ВП № 66834330 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 15.09.2021 були зроблені запити до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників та про джерела отримання доходів божника (а.с. 9, 10, 40, 42), а також запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником ТЗ (а.с. 11, 41) 23. 15 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. постановлено постанову про стягнення з божника основної винагороди в рамках ВП № 66834330. (а.с. 13-14, 43-44) 24. В рамках ВП № 66834330 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 15 вересня 2021 року постановлено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. (а.с. 15-16, 45-46) 25. Копіям свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , довідки про внесення відомостей до ЄДДР № 567761-2020, довідки про реєстрацію місця проживання, довідки № Т5-132572-ф/л, довідки № 02-33/469, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7039, медичної реабілітації (а.с. 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59-61, 62), судом оцінка, як доказам по справі, не надавалася, оскільки вони не несуть жодного смислового навантаження в даній справі та не доводять позовні вимоги. V. Оцінка Суду. 26. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 27. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 28. Згідно зі ст. 18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. 29. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. 30. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 31. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 32. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 33. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 34. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 35. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 36. Так, згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передбачену або повернення майна. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 37. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. 38. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. 39. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 40. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 41. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 42. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 43. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. 44. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст. 50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 45. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 46. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16). 47. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. 48. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. 49. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до\~Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. 50. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 року у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано\~постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню.\~Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. 51. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 52. У своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 53. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. 54. Також і з оспорюваного виконавчого напису, із матеріалів справи вбачається, що укладений 25.12.2018 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та позивачем Кредитний договір № AG0443311, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року №158/2157/17. 55. Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Натомість жодною із сторін, при надані клопотань, відзиву, письмових пояснень та копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження, не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 759/6167/18, від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17. 56.Також відповідачем не надано доказів пред`явлення боржникові документів, що підтверджують перехід до нового кредитора прав у зобов`язанні та вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № AG0443311 від 25.12.2018 року. 57. На підставі вище викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 58. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 59. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанцій №№ ПН1623, ПН1630 від 01.10.2021 року (а.с. 1, 2), позивачкою було сплачено 908,00 гривень судового збору за подання позовної заяви та 454,00 гривень за подання заяви про забезпечення позову, відповідно, всього 1362,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved