Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Плугатирьов В.В., пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 29 жовтня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач самостійно забезпечує та виховує дитину, несе витрати на харчування дитини, одяг, навчання, гуртки, розваги, відпочинок на морі, засоби побутового характеру, лікування, заходи культурного характеру. Позивач посилається на те, що дитина в середньому потребує фінансового забезпечення близько 9245 гривень на місяць та зазначає, що в подальшому потреби дитини тільки збільшаться, тому вважає, що суму аліментів необхідно визначити з урахуванням не тільки теперішній потреб, а й потреб дитини, які матимуть місце в майбутньому та які будуть необхідними для гармонійного та повноцінного розвитку дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 24 липня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому він позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що допомогу на утримання дитини надає добровільно, оскільки постійно купує продукти харчування для дитини, ліки та привозить їх позивачу. Також він оформив на дитину поліс страхування здоров`я з страховою виплатою 50000 гривень та кожен місяць вносить відповідні платежі. Відповідач постійно сплачує комунальні платежі за житло, у якому мешкає дитина, та періодично перераховує грошові кошти на дитину. Також відповідач зазначив, що він працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Харнет» на посаді заступника директора з 29 червня 2021 року по теперішній час, його дохід на місяць складає 6800 гривень. Отже, відповідач вважає, що у відповідності до чинного законодавства він повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому пояснила, що неофіційний дохід відповідача складає близько 20000 гривень на місяць,а томі відповідач має змогу сплачувати аліменти в зазначеному нею розмірі. Представник позивача [PERSON] адвокат Плугатирьов В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві Представник відповідача [PERSON] адвокат Розумовський О.С. в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина добровільно. Останнім часом матеріальну допомогу на утримання сина не надає, оскільки позивач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений,в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1891 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , виданий 29 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 13 травня 2015 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 79). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частинами 1,2,\~3\~ст.182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. \~ \~ \~ \~Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживає малолітній син, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі. За ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового розгляду, малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані представником відповідача під час судового розгляду. Відповідач є працездатною особою, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХАРНЕТ» на посаді заступника директора з 29 червня 2021 року по теперішній час та отримує дохід у розмірі 6800 гривень на місяць, що свідчить про його здатність забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини. Відповідачем не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Відповідач є особою працездатного віку, що здатна забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини, доказів матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти в матеріалах справи відсутні. Оскільки судом встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , а отже тягар по його утриманню здебільшого покладається на неї, виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, враховуючи ту обставину, що відповідач є здоровою особою працездатного віку, суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання. Водночас, на думку суду, визначений позивачем розмір аліментів, є завищеним та не підтверджений жодними доказами. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі 6500 гривень, виходячи із розміру його доходів. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2023 року становить 2833 гривень, положення ч. 2 ст.182 СК України, рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено із пояснень представника відповідача, на даний час відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ХАРНЕТ» на посаді заступника директора та отримує дохід у розмірі 6800 гривень на місяць. Позивачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані такі доводи відповідача, не надано доказів на підтвердження отримання останнім будь-якого іншого доходу. Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліментів у розмірі 6500 гривень може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача. Відтак, враховуючи викладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, положення ч.2 ст.182 СК України, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує дохід у розмірі 6800 гривень на місяць, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень на дитину щомісячно. Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано. При цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо надання ним допомоги в добровільному порядку, оскільки стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживає малолітня дитина, передбаченим Сімейним Кодексом України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 08 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору розмірі 264 гривень 54 копійок. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: partial