Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 листопада 2023 року заявник [PERSON] через свого представника адвоката Біцулову\~А. А. звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , 1933 року народження. \~ \~ \~ \~Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [INFO] померла бабуся заявниці - [PERSON] . Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 12 жовтня 2023 року, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи, днр, [PERSON] , 1933 року народження, померла [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, причина смерті набряк головного мозку та легень, хронічна ішемічна хвороба серця. Місце смерті [PERSON] та місце її поховання є тимчасово окупованою територією України, а тому заявник не може отримати документ про смерть бабусі за зразками законодавства України. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Встановлення вищевказаного факту необхідне заявниці для реалізації немайнових прав як онучки померлої, для оформлення відповідного свідоцтва про смерть. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного заявник просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Будище Б. Солдатського району Курської області, що настала [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна. Ухвалою судді від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника адвокат Біцулова А. А. в судове засідання не з`явилася, попередньо заявила про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 317 ЦПК України). Враховуючи наведену норму процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Суд установив, що [PERSON] є бабою заявниці [PERSON] , що підтверджується: - копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , з якого встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а. с. 6); - копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , з якого встановлено, що батьком заявниці є [PERSON] (а. с. 7). Копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Будище Б.Солдатського району Курської області (а. с. 9). Факт смерті [PERSON] підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 3571 від 12 жовтня 2023 року, відповідно до змісту якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті: набряк головного мозку та легень, хронічна ішемічна хвороба серця (а. с. 11). В матеріалах справи також наявна копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 13 жовтня 2023 року «міським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції міністерства юстиції днр» (а. с. 12). Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Установлено, що з вся територія Маріупольського району Донецької області входить до Переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Таким чином, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, то таке свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція). Розділом 1 п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. За приписами розділу 5 п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті, [PERSON] зазначає, що підтвердження такого факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть бабусі українського зразка. Враховуючи те, що [PERSON] померла на території України, яка є тимчасово окупованою, то після її смерті, заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку для реєстрації факту смерті на території України. З метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] , 1933 року народження, яка померла [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved