Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На час смерті мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Він фактично з 2005 року проживав з матір`ю за цією адресою без реєстрації місця проживання, оскільки мати хворіла та потребувала постійного стороннього догляду, а зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені матері не посвідчувався. Зазначив, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки фактично постійно проживав разом з нею до дня смерті. Крім нього, спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері є його сестра [PERSON] . Проте, сестра в шестимісячний строк після смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Його батько [PERSON] помер [INFO] раніше за матір. Заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила йому, оскільки він не зміг підтвердити факт постійного проживання його матері разом з ним на час смерті матері. Також, він бажає успадкувати належне його батькові [PERSON] майно. Проте, є розбіжності в зазначенні імені батька в актовому записі про шлюб між батьками, у свідоцтві про його народження та свідоцтві про смерть батька, тому неможливо встановити факт реєстрації шлюбу між батьками та родинні відносини між ним та батьком. З огляду на викладене, заявник просить суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: -встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] ; -встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею, його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту родинних відносин, факту перебування у зареєстрованому шлюбі та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе успадкувати належну його матері земельну ділянку та належне його батькові право на земельну частку (пай). Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 10 жовтня 2023 року. У чергове судове засідання 03 листопада 2023 року з`явилась представниця заявника [PERSON] . Представник заінтересованої особи Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України (а. с. 68). У судовому засіданні 25 вересня 2023 року [PERSON] не заперечила щодо заявлених вимог [PERSON] , підтвердила факти, які просить встановити заявник, просила вимоги задовольнити та надалі розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи 10 жовтня 2023 року надіслав до суду заяву, у якій просить відповідну справу розглядати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Не заперечує щодо задоволення заявлених вимог (а. с. 58). Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи Дубовецької сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області та заінтересованої особи [PERSON] , оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. У судовому засіданні представниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, просила суд їх задовольнити. Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, заслухавши представницю заявника, допитавши свідків, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Відповідно до копії паспорта заявника та копії картки платника податків підтверджується, що такі видані на ім`я « [PERSON] » (а. с. 8). Згідно з копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , установлено, що в графі батько зазначено « [PERSON] » (а. с. 10). Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть від 10 грудня 2012 року, серії [NUMBER] , яке видане Ланівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що спадкодавиця\~\~ [PERSON] померла [INFO] (а. с. 11). Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть прізвище, ім`я та по батькові батька заявника зазначено як « [PERSON] », дата смерті: [INFO] (а. с. 12). Згідно зі змістом копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя прізвище батька заявника до та після державної реєстрації шлюбу зазначено як « [PERSON] », ім`я та по батькові « [PERSON] », прізвище матері заявника до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », після « [PERSON] », ім`я та по батькові « [PERSON] » (а. с. 14). Відповідно до\~копії сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~від 15\~грудня 2000\~року,\~серії РН\~№ 279085 у селянській спілці «Лани» розміром 32,44 умовних кадастрових гектарів, підтверджується, що такий сертифікат виданий на ім`я « [PERSON] » (а. с. 15). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю від 06 лютого 2009 року, серії ЯЖ № 632620, підтверджується, що такий державний акт виданий на ім`я « [PERSON] » (а. с. 16). Відповідно до змісту акта про фактичне проживання особи без реєстрації від 30 січня 2023 року підтверджується, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , син [PERSON] постійно проживав разом з нею без реєстрації місця проживання, оскільки мати [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду, потягом 7 років. Перед смертю такий догляд здійснював син [PERSON] (а. с. 18). Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії витягу з погосподарської книги прізвище, ім`я та по батькові матері заявника зазначено як « [PERSON] », батька заявника « [PERSON] » (а. с. 23-24) та « [PERSON] » (а. с. 25-26). З постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Бродович Л. Я. від 27 січня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії установлено, що нотаріус відмовила у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить [PERSON] , яка померла [INFO] , та її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, реєстрації шлюбу та відсутністю родинного зв`язку. З поданих [PERSON] документів неможливо встановити факт реєстрації шлюбу [PERSON] із померлим чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого вона фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та родинний зв`язок між [PERSON] і його батьком [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до\~змісту листа\~приватного нотаріуса\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Бродович\~Л.\~Я.\~від 31 серпня 2023 року № 169/01-16 убачається, що приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] за даними Спадкового реєстру не заводились. Особи із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину, про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, претензій кредиторів тощо, після смерті [PERSON] та [PERSON] до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Бродович Л. Я. не звертались (а. с. 49). Згідно з довідкою від 30 січня 2023 року № 21, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що на час смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адесою: [ADDRESS] , але проживала та вела спільне господарство з [PERSON] (а. с. 29). Відповідно до довідки від 30 січня 2023 року № 20, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що заповіт від імені [PERSON] , яка померла [INFO] , у Ланівській сільській раді не посвідчувався (а. с. 30). Згідно з довідкою від 31 липня 2023 року № 113, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що заповіт від імені [PERSON] ., який помер [INFO] , у Ланівській сільській раді не посвідчувався (а. с. 52). Відповідно до довідки від 31 липня 2023 року № 114, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, померлий [INFO] [PERSON] є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] та записаний чоловіком в актовому записі про реєстрацію шлюбу від 12 лютого 1960 року № 4, із [PERSON] [PERSON] , є однією і тією ж особою (а. с. 53). Згідно з довідкою від 31 липня 2023 року № 115, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , з таким складом сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , помер 2005 року (а. с. 54). Відповідно до довідки від 31 липня 2023 року № 112, яка видана Ланівським старостинським округом Дубовецької сільської ради, підтверджується, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та записаний батьком у свідоцтві про народження [PERSON] [PERSON] є однією і тією ж особою (а. с. 51). Згідно з даними копії свідоцтва про народження батька заявника підтверджується, що таке видане на ім`я « [PERSON] » (а. с. 63). У судовому засіданні свідок [PERSON] , троюрідна сестра заявника та сусідка через три хати, підтвердила, що заявник на цей час живе у батьківській хаті за адресою: [ADDRESS] . Батька заявника звали [PERSON] . Всі так йому казали. Георгієм ніхто його не називав. Заявник жив з батьком [PERSON] та матір`ю до її смерті. Свідок [PERSON] , двоюрідний брат заявника, у судовому засіданні пояснив, що його дядько [PERSON] є батьком заявника. Проте, всі називали його [PERSON] . Також, додав, що заявник проживав разом з матір`ю до її смерті. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що батька заявника всі називали [PERSON] . Про ім`я [PERSON] дізнались тільки тоді, коли знайшли свідоцтво про народження батька заявника. Заявник жив разом з батьком та матір`ю до їхньої смерті за адресою: [ADDRESS] . Також, додала, що на надгробному пам`ятнику батька заявника його ім`я зазначено як « [PERSON] ». Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та заявленим вимогам, суд виходить з такого. Відповідно до статті 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно з роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Факт родинних відносин заявнику [PERSON] необхідно встановити для належного оформлення спадщини. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. На підставі досліджених доказів суд установив, що [PERSON] є сином [PERSON] . Зазначений факт підтверджено наявними у матеріалах справи письмовими доказами, показаннями свідків, поясненнями заінтересованих осіб. Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявник, суду не надано і такі не встановлено. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявником [PERSON] , оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява в частині встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] є обґрунтованою та підтверджена належними і допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею - його матір`ю [PERSON] , суд зазначає наступне. У пунктах 2 та 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з вимогами частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктів 3.19. та 3.20. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. З огляду на викладене, суд установив, що [PERSON] проживав зі спадкодавицею [PERSON] в тому числі і на момент її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут. [PERSON] доглядав за своєю матір`ю [PERSON] . Зазначений факт підтверджено наявними у матеріалах справи письмовими доказами, показаннями свідків, поясненнями заінтересованих осіб. Суд установив, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею [PERSON] для оформлення права на спадщину. Отже, встановлення вищевказаного факту спільного проживання породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. При цьому спір про встановлення цього факту та права на спадщину відсутній. Отже, беручи до уваги те, що заявник позбавлений можливості реалізувати свої права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею [PERSON] , і заявник [PERSON] довів факт їх спільного проживання на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Під час розгляду справи суд не встановив, що спадкові права та законні інтереси інших спадкоємців могли б бути порушені у разі задоволення заяви, що, у свою чергу, виключає наявність спору. Щодо вимоги заявника про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , то суд зазначає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі змістом копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 27.01.2023 прізвище чоловіка до та після державної реєстрації шлюбу зазначено як « [PERSON] », ім`я та по батькові « [PERSON] », прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », після « [PERSON] », ім`я та по батькові « [PERSON] »(а. с. 14). Актовий запис здійснено 12.02.1960, № 4, у виконавчому комітеті Деліївської сільської ради Галицького району. У Реєстрі актів цивільного стану цей актовий запис про державну реєстрацію шлюбу зареєстровано 08.12.2012. Згідно з частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. У статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис\~цивільного стану\~-\~це документ\~органу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану,\~який містить\~персональні відомості\~про особу\~та підтверджує\~факт проведення\~державної реєстрації\~акта цивільного\~стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Тобто, законом чітко передбачено, що факт перебування фізичних осіб у зареєстрованому шлюбі може бути підтверджено виключно актовим записом цивільного стану, зареєстрованим органом державної реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, оскільки на цей час у визначеному законодавством порядку зареєстровано актовий запис цивільного стану від 12.02.1960 про шлюб саме [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (дружина), то суд не вбачає правових підстав для встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (дружина), як того просить заявник. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано, зокрема, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 № 55/18793 (далі Правила). Згідно з пунктом 1.1 зазначених Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 1.14. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. Розглядаючи цю справу, суд враховує принцип диспозитивності, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Своєю чергою заявник [PERSON] вимог про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу його батьків не заявляв. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] . На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.

Outcome: partial