Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

[PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання відповідного права в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача та батьком неповнолітньої дитини [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте [PERSON] помер, не встигнувши завершити процедуру приватизації житлового будинку, а саме зареєструвати право власності на житловий будинок на своє ім`я. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є позивач, неповнолітня дочка спадкодавця [PERSON] , а також відповідач [PERSON] , який є сином спадкодавця. Однак відповідач подав до органу нотаріату заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Позивач в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] подала до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю. За таких підстав, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 10.10.2023, позивач просить: 1) визнати за [PERSON] права та обов`язки забудовника на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) визнати за [PERSON] права та обов`язки забудовника на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 28.07.2023 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення її недоліків. 11.08.2023 позивач усунула недоліки позовної заяви. 11.08.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 12.09.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 12.09.2023 витребувана від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оголошена перерва у підготовчому засіданні до 10.10.2023. 10.10.2023 прийнята до розгляду заява позивача про зміну предмета позову, підготовче засідання відкладене на 02.11.2023. У підготовче засідання 02.11.2023 позивач [PERSON] не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 02.11.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 10.10.2023, та не заперечував проти задоволення позову. У підготовче засідання 02.11.2023 представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, питання щодо можливості задоволення позову залишив на розсуд суду. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд встановив, що рішенням Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 83 від 27.10.2008 [PERSON] наданий дозвіл на будівництво житлового будинку і господарської будівлі на [ADDRESS] (а.с. 18). 11.11.2008 складений будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, індивідуального забудовника № [NUMBER] на будівництво житлового будинку на [ADDRESS] (а.с. 31-52). Разом з тим згідно з інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 53 від 24.01.2023 (а.с. 16) за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на будинковолодіння на [ADDRESS] , бюро не проведена. Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 131 від 20.07.2023 (а.с. 19) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за померлим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . При цьому земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка становить 0,21 га, не приватизована. Так, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно і (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 372/4235/19. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що права та обов`язки забудовника на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , входять до складу спадщини після смерті [PERSON] . Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так само згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Системний аналіз положень ч. 4 ст. 1268, ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України свідчить про те, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо від їх імені уповноваженими на це особами не подано заяви про відмову від прийняття спадщини. Так, спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] , син [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON] , що підтверджуєтьсяпостановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. № 1318/02-31 від 11.07.2023 (а.с. 14), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 12). Разом з тим спадкоємець [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою [PERSON] від 18.01.2023 (а.с. 75 зв.бік). При цьому з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що 18.01.2023, тобто у визначений законом шестимісячний строк, [PERSON] , діючи від свого імені, а 11.07.2023 діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 75, 77). З довідки виконавчого комітету Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 293 від 05.09.2022 (а.с. 76 зв.бік) вбачається, що [PERSON] на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала з останнім за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом, які прийняли спадщину, є його дружина [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON] . Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. № 1318/02-31 від 11.07.2023 (а.с. 14) [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] кожній на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на майно, що підлягає державній реєстрації. З урахуванням викладених обставин суд доходить переконання, що оскільки спадкодавцю на момент смерті належали права та обов`язки забудовника на зазначений вище житловий будинок, то такі права та обов`язки успадкували і його спадкоємці. Відтак позов підлягає задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за кожною зі спадкоємців прав та обов`язків забудовника на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1695,30 грн, що підтверджується квитанцією ПН 215600426655 (платіж № 1187053013) від 25.07.2023 (а.с. 1), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 847,65 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 847,65 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved