Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він являється непрацездатним (пенсіонер) та отримує пенсію у розмірі 3 935, 72 грн. Мізерної пенсії на лікування, прожиття, оренду житла, одягу, взуття та продуктів харчування і засобів для особистої гігієни не вистачає. Стверджує, що з дружиною, матір`ю доньок - [PERSON] вони давно розлучені і не проживають разом. Його дві повнолітні доньки - відповідачки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у добровільному порядку відмовляються надати йому матеріальне утримання хоча є належним чином забезпеченими. Вказує, що його становище є вкрай нужденним. За станом здоров`я він уже не можу працювати. За останні 2 роки він тричі перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; Розповсюджений остеохондроз хребта». Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання непрацездатного батька - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви і довічно; Стягнути із [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання непрацездатного батька - [PERSON] , [INFO] у розмірі частки 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви і довічно. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилались на доводи, викладені в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачів позов не визнала. Просила суд в задоволенні позову відмовити, з причин безпідставності та необґрунтованості. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є батьком відповідачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с. 8-9/. Позивач [PERSON] має статус пенсіонера та отримує пенсію. /а.с. 6, 10/. Позивач [PERSON] має ряд захворювань та за останні роки він тричі перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; Розповсюджений остеохондроз хребта», що підтверджується Випискам з лікарняного листа № 12407 від 20 листопада 2019 року, № 5070 від 07 липня 2021 року та № 2825 від 3 жовтня 2015 року, що видані Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону. / а.с. 11-13/. Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивач [PERSON] обґрунтовував позовні вимоги з посиланням на те, що він є непрацездатним, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище він потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати його повнолітні доньки. На сьогоднішній день його доньки, не допомагають йому матеріально, не забезпечують його всім необхідним для нормального проживання. Доказів протилежного відповідачами та їх представниками суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 02.12.2021 року № 1928-ІХ установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2022 році: з 1 січня 2022 року - 2393 гривень, з 1 липня 2022 року - 2508 гривні, з 1 грудня 2022 року - 2589 гривень. Із наданих позивачем довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії [PERSON] є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. /а.с. 6/. На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивача, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд,

Outcome: partial