Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 9 жовтня 1997 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] . Того ж дня договір було зареєстро\-вано на універсальній товарній біржі «Віконт-Т» під № 768.Право власності на куплений будинок 18 жовтня 1997 року було зареєстровано у Баштанському БТІ у книзі № 1 під № 111. Умови договору сторонами було повністю виконано. Позивачем було сплачено відпо\-відачу обумовлену договором суму. Відповідачем було передано позивачу вищевказаний будинок. Позивач з сім`єю проживає у будинку до цього часу. Зараз позивач має намір приватизувати земельну ділянку біля будинку. При зверненні до державного реєстратора для отримання витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно позивачу було відмовлено на тій підставі, що договір купівлі - продажу будинку від 9 жовтня 1997 року не був посвідчений нотаріально. Позивач не має можливості звернутися до відповідача з пропозицією укласти нотаріально посвід\-чений договір, тому що вона зараз не проживає за вказаною в договорі адресою. За таких обставин позивач просить суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням). Відзив від нього не надходив. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі продажу житлового будинку; копію реєстраційного напису; копію рішення про відмову в проведені реєстраційних дій), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 09.10.1997 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу будинку, який розташований по [ADDRESS] , згідно умов якого позивач [PERSON] придбала даний будинок у власність. Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Віконт-Т" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за номером 768. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 18.10.1997 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №1 за реєстровим номером 111. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 09.10.1997 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сукупність встановлених судом обставин свідчать, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням наявності об`єктивної причини неможливості на теперішній час нотаріального посвідчення вищевказаної угоди, на думку суду, свідчить в даному конкретному випадку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку. З урахуванням обставини справи суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивача. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved