Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

13.04.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на 1\\2 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно та майнові права. Вона є спадкоємцем першої черги та 23.01.2023 року звернулась до державного нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що в якості документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкову частку житлового будинку, не відповідає вимогам законодавства, а саме, договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку, яка входить до спадкового майна, від 18.09.1998 року був зареєстрований Універсальною біржею «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ» та не посвідчений нотаріально. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Процесуальні дії по справі Позовна заява надійшла до суду 13.04.2023 року Ухвалою суду від 17.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Ухвалою суду від 22.05.2023 року відкрито провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 14.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позиція учасників справи Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи без участі представника у зв`язку з відсутністю у нього будь-яких додаткових пояснень та доказів. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України безфіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується долученою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Олександрійським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно Олександрійським відділом ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] 13.03.1998 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.1998 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ», [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належала продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1996 року, посвідченого державним нотаріусом першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф. за реєстровим номером 1-3053 та зареєстрованого в ОБТІ 15.07.1996 року за реєстровим номером 5231/32. Згідно з копією архівної довідки №410 від 20.12.2022 року, право власності на будинок по [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] : на 1/2 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1996 року, посвідченого державним нотаріусом першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф. за реєстровим номером 1-3053, та на 1/2 частку на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.1998 року, зареєстрованого Універсальною товарною біржею «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ» за реєстровим номером 333. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2023 року, державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Глазковим Ю.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель під [ADDRESS] , яка належала її чоловікові [PERSON] , померлому [INFO] , оскільки поданий спадкоємцем в якості документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкову частку житлового будинку, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.1998 року, який зареєстровано на Універсальній товарній біржі «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ», не відповідає вимогам законодавства. Як вбачається з копії спадкової справи №258/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON] . Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] 16.07.2022 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] . Відповідно до копії довідки №40 від 08.07.2022 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] , який помер [INFO] , з 18.09.1998 року і по день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1965 року народження, та сини [PERSON] , 1984 року народження, і [PERSON] , 1998 року народження. Факт реєстрації вказаних осіб за адресою: [ADDRESS] також підтверджується копією домової книги. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1996 року, посвідченого державним нотаріусом першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф. за реєстровим номером 1-3053, діти спадкодавя [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] та [PERSON] успадкували належне спадкодавцю майно в рівних частках кожен. Спадкове майно складається, в тому числі, з жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 15.12.2022 року № НВ-3500875292022 та за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3510300000:05:084:0007 за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення Олександрійської міської ради від 21.12.2018 року. Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 16.07.2018 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.01.2023 року, посвідчених державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори Глазковим Ю.В., [PERSON] успадкувала після свого чоловіка [PERSON] : земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510300000:05:084:0007; автомобіль марки «CHEVROLET» реєстраційний номер [NUMBER] , та грошовий вклад зналежними на день отримання вкладу відсотками та компенсаціями, що зберігається у відділенні №60 АТ «УКРСИББАНК». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2023 року №341173063 відомості стосовно права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку [ADDRESS] , відсутні. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки правовідносини з приводу договору купівлі-продажу щодо спадкового майнавиникли в період дії Цивільного Кодексу УРСР1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору. Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСРв редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, та пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Відповідно до ст. 128,153 ЦК УРСРправо власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до т. 224 ЦК УРСР за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі`в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до п. 9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних чи фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, одним з правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, визначала Договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Пунктом 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства України від 18 червня 1994 року №18/5, прямо передбачалося, що право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, договором купівлі продажу, зареєстрованим на біржі. Отже, слід зазначити, що Держава України свого часу через відповідний орган, який відповідно до законодавства мав право реєструвати договори купівлі-продажу (КП «ОБТІ»), - визнала за [PERSON] право власності на придбану ним 1/2 частку будинку, а тому зі сплином часу, невизнання іншими органами, яким Держава надала право реєструвати право власності, договору купівлі-продажу - буде порушенням принципу правової визначеності. Таким чином, суд прийшов до переконання, що 1/2 частка будинку [ADDRESS] , придбана згідно договору купівлі-продажу від 18.09.1998 року, на момент смерті належала [PERSON] . Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК Українипередбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК Українипередбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач прийняв спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Відповідно до ст.16\~ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК Українивласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, право власності позивача ніким не оспорюється, тому дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд прийшов до переконання про задоволення позову. Судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним, оскільки позивач на їх стягненні не наполягає.

Outcome: approved