Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Дубенського міськрайонного суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2014 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №329. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї почали траплятися непорозуміння, чвари та скандали. Станом на сьогодні сторонни не можуть знайти спільної мови, на грутні постійних сварок та невдоволення вони втратили почуття любові, взаємодопомоги та підтримки один до одного. Наразі позивачка з донькою проживають окремо від відповідача. Спір щодо місця проживання доньки між ними відсутній. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10 жовтня 2023 року за клопотанням відповідача ухвалою суду провадження у справі було зупинено, сторонам по справі надано строк на примирення. Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення не дав позитивного оезультату, вони з відповідачем не примирилися. Просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею. Відповідач у судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги не визнає та бажає зберегти шлюб. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи та докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2014 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №329, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] народилася [INFO] , в свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками вказані сторонни по справі (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, судом було надано сторонам строк на примирення, який не дав позитивних результатів. Хоча відповідач позов не визнає та вказує, що бажає зберегти шлюб, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене\~ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що спору щодо місця проживання малолітньої доньк, [PERSON] , [INFO] немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати його з позивачкою, що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved