Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , прийняла її племінниця, спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 12 від 14 серпня 1998 року в якому спадкодавець заповіла все своє майно позивачу [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської областіподав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , прийняла її племінниця, спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 12 від 14 серпня 1998 року в якому спадкодавець заповіла все своє майно позивачу [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, довідки виданою Виконавчим комітетом Прилісненської сільської ради за № 447 від 02 листопада 2021 року, витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки за № 448 від 02 листопада 2021 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2002 року, технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за № 2242112 від 10 грудня 2021 року, висновком фізичної особи-підприємця [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 15 грудня 2022 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 232/02-31 від 29 квітня 2022 року, копії паспорту громадянина України виданого Маневицьким РВ УМВС України в Волинській області серії [NUMBER] від 29 січня 1997 року, копії картки платника податків [PERSON] від 12 липня 1999 року, заповіту від імені [PERSON] посвідчувався Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 12 від 14 серпня 1998 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Галузія Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved