Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

13.07.2023 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що 14.02.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено Кредитний договір №0623-8676, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений та у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації воді сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронною правочину втілюється в електронному документі. На виконання вимог ст. 12 3У «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А530, для підписання кредитного договору №0623-8676 від 14.02.2021. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов?язання надати відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. для задоволення особистих потреб, на строк - 21 календарний день (з можливістю пролонгації строку кредитування), зі сплатою відсотків за стандартною фіксованою ставкою 2,0 % за кожен день користування кредитом. Таким чином, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника до дня, коли позичальник повністю погасив заборгованість. Відповідно до розділу 7 Правил, які є невід`ємною частиною Кредитного договору, встановлено механізм часткового погашення заборгованості та пролонгації строку дії Кредитного договору. Позичальник має право у будь-який момент Пролонгувати Кредитний договір. Позичальник має право у будь-який момент пролонгувати Договір на такий самий строк, на який Договір було первинно укладено. - Для використання права пролонгувати Договір, Позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти. Після отримання Кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) Договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку Сторін; - Сторони підтверджують, що здійснення Пролонгації є свідомим використанням відповідного права Позичальника за Договором. При сплаті Заборгованості через Особистий Кабінет або визначені на Сайті термінали самообслуговування, Кредитодавець чітко інформує Позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування якої призведе до Пролонгації (подовження користування Кредитом) та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати Заборгованості (фактичного закриття Заборгованості / припинення дії Договору). Якщо сума, яка вноситься Позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів за Кредитом, Пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума рівна або більша (однак недостатня для повної сплати Заборгованості) Пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти зараховуються на часткове погашення суми Кредиту. Пролонгація передбачає продовження Кредиту на такий самий строк (з наступного календарного дня після настання останньої з трьох можливих подій: настання Терміну платежу; закінчення строку попередньо здійсненої Пролонгації; отримання Кредитодавцем грошових коштів від Позичальника у розмірі нарахованих процентів та неустойки (у разі наявності), сплата яких передбачає Пролонгацію. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов?язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання, умови кредитного договору і станом на 02.07.2023 має заборгованість в розмірі 6000,00 грн.. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором №0623-8676 від 14.02.2021 в розмірі 6000,00 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи стягнути з відповідача. 04.09.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено право надіслати до суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач [PERSON] копію ухвали суду про відкриття провадження отримав 12.09.2023 (а.с. 65, 66), позовну заяву з додатками до неї отримав 19.08.2023 (а.с. 61, 67), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Крім того, станом на 02.11.2023 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 14.02.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено Кредитний договір №0623-8676 (а.с. 13-14), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови надання кредиту (а.с. 15-21), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти (Кредит) у сумі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Згідно п. 2 Договору строк кредиту складає 21день. Згідно п. 4 Договору протягом строку Кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної Суми Кредиту за кожен день користування. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Суми Кредиту до закінчення визначеного Кредитним Договором строку, на який надається Кредит. Річна процентна ставка складає 730%. Згідно п. 10 Договору позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити комісію (у разі нарахування), проценти за користування Кредитом та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше Терміну платежу шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Згідно п. 14. Договору позичальник має право пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 (чотири) пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% (2 відсотки(-ів)) від неповерненої Суми Кредиту за кожен день користування. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити Позичальнику у пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше терміну платежу у спосіб, встановлений Правилами. Згідно п. 6.1\~ Правил надання споживчих кредитів за користування Кредитом Позичальнику нараховуються, а Позичальник повинен сплатити Кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в Кредитному Договорі. Обчислення строку користування Кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом відповідно до умов Договору. Таким чином, проценти за користування Кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму Кредиту з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника) до дня (включно), коли Позичальник повністю погасив Заборгованість. Так, згідно п. 7.1, 7.2 Правил надання споживчих кредитів Позичальник має право у будь-який момент до дня фактичного погашення Заборгованості пролонгувати Договір на такий самий строк, на який Договір було первинно укладено, але у будь-якому випадку не більше 10 Пролонгацій. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість Пролонгацій чи відмовити Позичальнику у Пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше Терміну платежу через Особистий кабінет та/або шляхом направлення електронного повідомлення на електронну пошту, зазначену у Заявці, та/або шляхом надсилання на телефонний номер, зазначений у Заявці, СМС-повідомлення та/або іншого виду повідомлення із використанням сучасних сервісів передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, Facebook,Messenger і т.д.). В такому випадку, Позичальник зобов`язаний до настання Терміну платежу, в тому числі у разі спливу строку останньої Пролонгації, включно погасити заборгованості у повному обсязі у порядку, встановленому Договором та цими Правилами. Згідно п. 7.3 Правил надання споживчих кредитів для використання права пролонгувати Договір, Позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування Кредитом. Після отримання Кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) Договір вважається Пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку Сторін. Згідно п. 7.4, 7.5 Правил надання споживчих кредитів сторони підтверджують, що здійснення Пролонгації є свідомим використанням відповідного права Позичальника за Договором. При сплаті Заборгованості через Особистий Кабінет або визначені на Сайті термінали самообслуговування, Кредитодавець чітко інформує Позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування яких призведе до Пролонгації (подовження користування Кредитом) та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати Заборгованості (фактичного закриття Заборгованості / припинення дії Договору). Якщо сума, яка вноситься Позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів за Кредитом, Пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума рівна або більша (однак недостатня для повної сплати Заборгованості) Пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти зараховуються на часткове погашення Заборгованості у черговості, встановленій пунктом 6.5 цих Правил. Згідно п. 7.6 -7.9 Правил надання споживчих кредитів пролонгація передбачає продовження Кредиту на такий самий строк з наступного календарного дня після настання останньої з трьох можливих подій: (1) настання Терміну платежу; (2) закінчення строку попередньо здійсненої Пролонгації; (3) отримання Кредитодавцем грошових коштів від Позичальника у розмірах визначених у пункті 7.3. зазначених Правил, сплата яких (зазначених грошових коштів) відповідно до згаданого пункту передбачає Пролонгацію. Пролонгація здійснюється на тих самих умовах, на яких було первинно надано Кредит, з урахуванням спеціальних умов які стосуються Пролонгації та викладені у Кредитному Договорі та цих Правилах. Розмір процентної ставки на строк Пролонгації визначається у Кредитному Договорі. При Пролонгації Графік платежів автоматично коригується (актуалізується) Кредитодавцем, в частині визначення залишку суми Кредиту та процентів за користування Кредитом, що відображається у Особистому Кабінеті. Кредитодавець інформує Позичальника про Пролонгацію шляхом відправки повідомлення на електронну пошту, зазначену у Заявці, та/або шляхом надсилання СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений у Заявці. Згідно п. 10.3.1. Правил надання споживчих кредитів позичальник має право достроково, зокрема,\~ повернути Кредит (повністю чи частково) і сплатити проценти за користування Кредитом, відмовитись від Договору відповідно до пункту 13.5 Правил. Згідно п. 10.3.2. Правил надання споживчих кредитів позичальник зобов`язаний, зокрема, своєчасно повернути Кредит, проценти за користування Кредитом у порядку, визначеному цими Правилами та Кредитним Договором. Згідно п. 11.1, 1.2 Правил надання споживчих кредитів сторони несуть відповідальність за порушення умов Кредитного Договору та цих Правил відповідно до чинного законодавства України. Порушенням умов Договору (Кредитного Договору та цих Правил) є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених Договором (Кредитним Договором та Правилами). Аналогічні положення закріплені у п. 10 Договору. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором А393 у договорі приєднався до Правил надання споживчих кредитів визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Так, пунктом 13 Договору передбачено, що укладаючи цей Кредитний Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua),, повністю розуміє всі умови, зобов?язується та погоджується неухильно дотримуватись договору та Правил (які є невід?ємними частинами Договору), текст яких наразі розміщено на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua) та, відповідно, добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Отже, підписання кредитного договору №0623-8676 від 14.02.2021, свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір №0623-8676від 14.02.2021підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, а саме видачі коштів за кредитним договором, надав листа АТ КБ «Приватбанк» щодо видачі кредиту по договору №0623-8676 від 14.02.2021 (а.с. 22-24), згідно якого ТОВ «Укр кредит фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредит в розмірі 2000,00 грн., за допомогою системи «LiqPay». Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно інформації за укладеним кредитним договором №0623-8676 від 14.02.2021 (а.с. 25-39) вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] станом на 02.07.2023 становить 6000,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - суми заборгованості за по тілу кредиту та 4000,00 грн. заборгованість по відсоткам. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір №0623-8676 від 14.02.2021, однак умови договору порушив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 6000,00грн.. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2147,20 грн. (а.с. 12).

Outcome: approved