Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

24 травня 2023 року Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 24 588,20 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 76 КК України, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. Судовим вироком встановлено, що 01 квітня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин [PERSON] , через відчинені двері, зайшов до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, розташованої по вулиці Шевченка, буд. 7, м. Новомосковськ, Дніпропетровська обл., де в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке може знаходитись у приміщенні кабінетів, які розташовані у вказаній будівлі. 01 квітня 2020 року приблизно о 16 годині 02 хвилини, [PERSON] знаходячись у будівлі Новомосковської районної ради розташованої за вищевказаною адресою, по сходинах піднявся на третій поверх, де побачив два зачинених кабінети № 312 та 304, які перебувають у користуванні Новомосковської райдержадміністрації за договором оренди нежитлових приміщень для бюджетних установ. В цей час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, відчинив замок на вхідних дверях кабінету № 312 та проник всередину даного приміщення. Знаходячись у вказаному приміщенні кабінету № 312 [PERSON] , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зі столу в кабінеті таємно викрав ноутбук марки «HP PROBOOK4540 S 15/6», вартістю 4\~917,64 грн., який належить Новомосковській районній державній адміністрації Дніпропетровської області, після чого, утримуючи викрадене вийшов з кабінету та пройшов далі по коридору у вказаній будівлі. Таким чином, 01 квітня 2020 року приблизно о 16 годині 04 хвилині, [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов по коридору будівлі до вхідних дверей кабінету № 304. Після чого, шляхом підбору ключа, відчинив замок на вхідних дверях кабінету № 304 та проник в середину даного приміщення, де зі столу в кабінеті, таємно викрав ноутбук марки «HP PROBOOK4540 S 15/6» вартістю 4 917,64 грн., який належить Новомосковській районній державній адміністрації Дніпропетровської області. Після чого, [PERSON] з викраденим чужим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши матеріальну шкоду Новомосковській районній державній адміністрації Дніпропетровської області на загальну суму 9 835,28 грн.. 06 липня 2020 року приблизно о 16 годині 02 хвилині [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, відчинив замок на вхідних дверях кабінету № 315 та проник в середину даного приміщення, де, таємно викрав три ноутбука марки «HP PROBOOK4540 S 15/6» на загальну суму 14 752,92 грн., які належать Новомосковській районній державній адміністрації Дніпропетровської області. Таким чином, умисні дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, яу таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, була повністю доведена, по кожному епізоду крадіжок, окремо. Свою вину в скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення [PERSON] визнав у повному обсязі. Новомосковською районною державною адміністрацією було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на стадії судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] , але судом позовну заяву було залишено без розгляду. Загальна сума заподіяної матеріальної шкоди склала 24588,20 грн., яку Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 37). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України та (а.с. 27-34). Розмір заподіяної матеріальної шкоди [PERSON] становить 24 588,20 грн., що підтверджено інвентаризаційними документами Новомосковської райдержадміністрації, а саме: протоколом інвентаризаційної комісії від 02.04.2020 року (а.с. 14), інвентаризаційним описом матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання від 02.04.2020 року (а.с. 15), інвентаризаційним описом необоротних активів (1) від 09.04.2020 року (а.с. 17-18), інвентаризаційним описом необоротних активів (2) від 09.04.2020 року (а.с. 19-20), протоколом інвентаризаційної комісії від 07.07.2020 року (а.с. 26). Встановлені обставини, в силу ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. За положеннями ч. 1, ч. 2 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигоди). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3\~ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2. ст.\~1166\~ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, зі змінами та доповненнями, роз`яснено, зокрема, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, враховуючи, що вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу внаслідок таємного викрадення чужого майна на загальну суму 24 588,20 гривень є доведеною, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути спричинену майнову шкоду у зазначеному вище розмірі. Судові збір по справі підлягає стягненню із відповідача на користь Держави на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, так як даний позов подано в рамках кримінального провадження.

Outcome: approved