Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

07 червня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Мерцалова Максима Юрійовича звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобов`язання вчинити дії. Позиція позивача Позивач просить зобов`язати відповідача виплатити належну йому одноразову допомогу відповідно до пункту 12.13 колективного договору у розмірі трьох середньомісячних виплат (заробітку). Позивач посилається на те, що 06 грудня 2022 року він був звільнений з підприємства відповідача за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні йому не була виплачена сума одноразової допомоги, передбачена пунктом 12.13 колективного договору, укладеного між адміністрацією ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками робітників вугільної промисловості. Стаж його роботи у вугільній промисловості складає більше 20 років, тому йому має бути виплачена одноразова допомога у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Позивач вказує на те, що тримісячний строк для звернення до суду він пропустив тому, що робив спроби врегулювати спір у добровільному порядку і просить визнати строк звернення до суду пропущеним з поважних причин. Заперечення відповідача \~ За змістом поданого відзиву відповідач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що [PERSON] працював начальником зміни на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 09 вересня 2022 року по 06 грудня 2022 року. Згідно пункту 12.13 Колективного договору ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» при першому звільненні з підприємства працівнику, який має право на пенсію за віком, інвалідністю або стажем, виплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі. Така допомога виплачується незалежно від причини звільнення, окрім звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки. 27 листопада 2022 року стався нещасний випадок із смертельним наслідком з гірничим майстром дільниці підготовчих робіт №3 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] , комісією із спеціального розслідування були встановлені особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці на момент настання нещасного випадку, до переліку цих осіб увійшов [PERSON] , який на той час виконував обов`язки начальника дільниці підготовчих робіт. Таким чином позивачем було допущено порушення вимог нормативних актів з охорони праці, у такому випадку згідно з Колективним договором одноразова допомога при звільненні не виплачується. Також представник відповідача зазначає, що копію наказу про звільнення та письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні позивач отримав 06 грудня 2022 року, а до суду звернувся 07 червня 2023 року з пропуском встановленого законом тримісячного строку, що є підставою для відмови у позові. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] працював у галузі вугільної промисловості з 28 жовтня 1992 року по 06 грудня 2022 року, що підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . (а.с.4-13) Наказом директора Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 237/4 від 06 грудня 2022 року звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (стаття 38 КЗпП України) [PERSON] , начальника зміни виробничої служби заступника директора з виробництва. У цьому ж наказі вказано про здійснення остаточного розрахунку, виплату компенсації за невикористані дні відпустки. [PERSON] засвідчив власним підписом отримання копії наказу про звільнення та письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми 06 грудня 2022 року. Як передбачено Колективним договором ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (пункт 12.13), працівнику, який має право на пенсію за віком, інвалідністю чи за стажем, при першому його звільненні з підприємств ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (незалежно від статті та причини звільнення, окрім звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки) виплачується одноразова допомога (фінансова допомога), розмір якої залежить від стажу роботи в галузі і середнього заробітку. (а.с.23) [PERSON] має стаж роботи на підприємствах вугільної промисловості, однак при першому звільненні з підприємства ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» йому не була виплачена одноразова допомога, передбачена пунктом 12.13 Колективного договору. Представник відповідача у відзиві послався на порушення позивачем вимог нормативних актів з охорони праці, про що вказано в акті спеціального розслідування нещасного випадку, який стався на дільниці підготовчих робіт № 3 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Однак зазначене порушення не було причиною звільнення позивача, згідно наказу № 237/4 від 06 грудня 2022 року позивач був звільнений на підставі статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. А за змістом пункту 12.13 Колективного договору одноразова допомога не виплачується у разі звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки. Тобто працівник втрачає право на отримання одноразової допомоги у разі його звільнення з підстав порушення ним законодавства. Тому [PERSON] , зважаючи на підстави його звільнення та наявність стажу роботи у вугільній промисловості, має право на отримання одноразової допомоги при першому звільненні з підприємства, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі. Норми права, які застосував суд Як передбачено частинами 1, 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою \~цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Виходячи зі змісту цієї норми, важливо розрізняти початок перебігу строку для звернення до суду залежно від виду позовних вимог. Про це зауважив Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року по справі № 682/2782/18. Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача виплатити йому одноразову допомогу відповідно до пункту 12.13 Колективного договору у розмірі трьох середньомісячних заробітків. Тобто позивач просить захистити своє порушене право на отримання у день звільнення всіх належних від підприємства сум. Про порушення свого права позивач мав дізнатися у день звільнення, коли отримав копію наказу про звільнення та письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні. Позивач підтвердив власноручним підписом в наказі, що отримав письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні 06 грудня 2022 року. Тому у даному випадку перебіг позовної давності для звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача виплатити одноразову допомогу при звільненні починається з 06 грудня 2022 року. \~ \~ У постанові від 05 липня 2017 року у справі №758/9773/15-ц Верховний Суд України вказав, що установлені статтею 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. Відповідно до статті 234 КЗпП у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском зазначеного строку. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачені у положеннях статей 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі. З урахуванням фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що трудові права позивача були порушені, починаючи з 06 грудня 2022 року, про що позивач достовірно знав, позовна заява подана до суду 07 червня 2023 року з пропущенням тримісячного строку, визначеного частиною 1 статті 233 Кодексу законів про працю України. Позивач в уточненій позовній заяві зазначає, що він пропустив строк звернення до суду, оскільки робив спроби врегулювати спір в добровільному порядку. Зокрема позивач вказує на те, що 10 лютого 2023 року його представник звернувся до керівника ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з проханням виконати умови Колективного договору та виплатити одноразову допомогу, але відповіді отримано не було. 20 березня 2023 року представник позивача звернувся до генерального директора ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з метою досудового врегулювання спору. Однак керівництво відповідача фактично відмовилося виконувати умови колективного договору. Копії зазначених письмових звернень адвоката Мерцалова М.Ю., які були отримані відповідачем 10 лютого 2023 року та 20 березня 2023 року, наявні у матеріалах справи. (а.с.20-21) Тримісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 233 КЗпП України, відраховується з 06 грудня 2022 року і закінчується 06 березня 2023 року. В межах цього строку позивачем були вчинені дії, які свідчили про намір вирішити спір у досудовому порядку, а саме він звернувся до адвоката за юридичною допомогою, адвокат в свою чергу звернувся з листом-вимогою до керівника ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», однак порушене право позивача не було поновлено. За змістом статті 222-1 Кодексу законів про працю України, участь у процедурі медіації може бути визнана поважною причиною у розумінні статті 234 цього Кодексу. Згідно статті 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233\~цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, минуло не більше одного року. Таким чином проведення процедури медіації, тобто врегулювання конфлікту шляхом переговорів за допомогою медіатора, може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду. У даному випадку процедура, визначена Законом України «Про медіацію» не проводилася, натомість позивачем та його представником в межах тримісячного строку після початку перебігу позовної давності вчинялися дії щодо добровільного вирішення спору шляхом направлення письмових звернень до відповідача, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.20-22) Зазначену обставину суд визнає як поважну причину пропуску строку звернення з позовом про вирішення трудового спору. Після отримання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені при звільненні, минуло не більше одного року, тому суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору. Порушене право позивача на отримання одноразової допомоги при звільненні підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати на виплатити позивачу одноразову допомогу, передбачену пунктом 12.13 Колективного договору, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі. При цьому суд у рішенні не визначає розмір одноразової допомоги у кратному співвідношенні до середньомісячного заробітку, як просить позивач, оскільки обрахування стажу роботи позивача в галузі та розміру його середнього заробітку має бути здійснено відповідачем (роботодавцем) при виконанні вимог пункту 12.13 Колективного договору. Розподіл судових витрат Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073 грн 60 коп, що підтверджується квитанцією 32528798800007051072 від 07 червня 2023 року (а.с.1) У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial