Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. Просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування свого позову вказав, що на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.1997р. йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Його названий син (син дружини [PERSON] ) [PERSON] з 22.12.2005 року проживав і був зареєстрованим у його квартирі. 20 липня 2010 року він одружився з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] , яка з 30.01.2013 року також була зареєстрована у вказаній квартирі зі згоди власника квартири. Наведені обставини доводяться доданими копіями: свідоцтва про право власності на житло від 07.02.1997р.; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2023р.; технічного паспорта на квартиру від 14.03.2023р.; свідоцтва про шлюб від 20.07.2010р.; свідоцтва про народження [INFO] ; довідок про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14 02.2023р. 20 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . У позовній заяві вона зазначила що з червня 2013 року вони разом з донькою та [PERSON] проживають у місті Києві, а з грудня 2019 року з [PERSON] , разом перестали проживати і проживають за різними адресами у місті Києві. У позовній заяві також зазначено, що після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишається проживати з мамою [PERSON] . Вона також зазначила, що разом з донькою проживає у орендованій квартирі [ADDRESS] , на підтвердження чого долучила до позову копію договору оренди, вказаного житлового приміщення № 13122019 від 13.12.2019р. Разом з тим місце проживання [PERSON] зареєстровано у [ADDRESS] . Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Крім того, [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] продовжували бути зареєстрованими у належній позивачу квартирі [ADDRESS] , незважаючи на те, що вони постійно проживають у м.Києві з червня 2013 року. З доданих копій довідок про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14.02.2023р. вбачається, що [PERSON] добровільно знявся з реєстраційного обліку місця проживання у квартирі позивача 06.01.2022р., а його донька [PERSON] продовжує бути зареєстрованою у квартирі до сьогоднішнього дня. В телефонному режимі мама [PERSON] відмовилась вирішувати питання про зняття з реєстрації у належній позивачу квартирі [ADDRESS] своєї донька [PERSON] в добровільному порядку, що змушує позивача звертатися з цим позовом до суду. Виходячи з того, що [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] без будь-яких поважних причин добровільно виїхали із спірної квартири на інше постійне місце проживання до м.Києва в червні 2013 році і жодного разу в квартиру не поверталися, а між батьками дитини ніколи не існувало домовленості щоб їхня донька залишилась проживати у квартирі позивача у м.Хмельницькому окремо від матері, то наведені обставини свідчить про те, що усі члени родини [PERSON] втратили право користування квартирою [ADDRESS] через 12 місяців з моменту їх добровільного вибуття з квартири на інше постійне місце проживання десять років тому. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.1997р. на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована однак не проживає [PERSON] , [INFO] . Батьки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] не зареєстровані та не проживають. Відповідно до висновку органу опіки та піклування №2380/01-31 від 15.09.2023 року - орган опіки та піклування вважає, що вимога про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , є правомірною та доцільною. Статтею 161 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно зі зняттям із попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім 'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім 'ї власника житла, які проживають разом з нгт, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім 'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом В Постанові Верховного Суду від 16.11.2012р. у справі № 6-57цс11 визначено, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про : позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутнього; оголошення фізичної особи померлою. Уразі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред 'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення особи померлою.Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового ти цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що у спірній квартирі батьки неповнолітньої [PERSON] не зареєстровані, [PERSON] не є її опікуном, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved