Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

05.07.2023 представник позивача Сухая Марина Василівна звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №22035000312492 від 05.03.2020 станом на 18.05.2023 у розмірі 398092 грн 98 коп., яка складається з наступного: 163593,78 грн - сума залишку строкового кредиту; 84475,80 грн - сума залишку простроченого кредиту; 2203,68 грн - сума прострочених відсотків; 147819,72 грн - сума прострочених комісій. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 5971,39 грн судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 05.03.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22035000312492, за яким банк (позивач) надав [PERSON] грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби в розмірі 295920,00 грн на строк 48 місяців з кінцевою датою повернення кредиту - 05.03.2024, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у розмірах та у строки, що встановлені договором. За кредитним договором від 05.03.2020 встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту: з 05.03.2020 по 04.04.2021 - 3% від суми кредиту; з 05.04.2021 по 04.04.2022 - 2,5% від суми кредиту; з 05.04.2022 по 04.04.2023 - 1,5% від суми кредиту; з 05.04.2023 по 05.03.2024 - 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних. Також 05.03.2020 між ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя» та [PERSON] (відповідачем) було укладено договір добровільного страхування життя клієнтів №ВР-22035000312492, об`єктом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України і пов`язані з життям застрахованої особи. Згідно даного договору, страховим агентом та вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». За умовами договору [PERSON] (клієнт) доручив банку (позивачу) в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 25920,00 грн за весь період страхування. 06.05.2020 між банком та [PERSON] було укладено Додаткову Угоду №1 до Кредитного договору №22035000312492, за умовами якої позивач та відповідач дійшли згоди, що сума заборгованості клієнта за кредитом (прострочена заборгованість), за процентами та комісіями буде погашена за рахунок збільшення заборгованості за кредитом (строкова заборгованість). На момент підписання Додаткової Угоди сума загальної заборгованості клієнта становила 309943,99 грн і складалась з: 289587,81 грн - залишок строкового кредиту; 3166,10 грн - залишок простроченого кредиту; 0,25 грн - проценти; 17189,83 грн - комісія. В зв`язку з цим, умови видачі банком кредитних коштів відповідачу було змінено: сума кредиту: 309943,99 грн на споживчі потреби; кінцева дата погашення кредиту: 05.05.2025; строк кредитування: 62 місяці. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту на період 3 місяці з дати укладання Додаткової Угоди - 0,001% від суми кредиту; щомісячна комісія за обслуговування кредиту після спливу перших трьох місяців до закінчення строку дії Договору - 1,99% від суми наданого кредиту; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,0001% річних; процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,00 % річних. В зв'язку з внесенням змін до істотних умов кредитного договору, банк сформував новий графік щомісячних платежів (Розділ 4 Додаткової Угоди). В подальшому, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Національний банк України дозволив банкам не враховувати несплату за кредитами протягом 24.02.2022 - 30.06.2022 як прострочення (кредитні канікули). АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. У свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 18.05.2023 у нього виникла заборгованість у розмірі 398092,98 грн, яка складається з наступного: 163593,78 грн - залишок строкового кредиту; 84475,80 грн - залишок простроченого кредиту; 2203,68 грн - залишок прострочених відсотків; 147819,72 грн - залишок прострочених комісій. В судовому засіданні представник позивача АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» - Сухая М.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, в тому числі комісію за обслуговування кредиту, пояснивши, що всі умови закріплені та підписані сторонами у кредитному договорі та графіку погашення кредиту частинами, а тому банк має право на стягнення всієї суми заборгованості з відповідача, в тому числі і комісії за розрахунково-касове обслуговування, оскільки така комісія передбачена та є складовою основного боргу, включена до чергових платежів згідно графіку, який підписав відповідач. Обслуговуючи кредит банк направляє нагадування позичальнику про дати сплати кредиту та суму заборгованості через sms-повідомлення; надає інформацію про залишок заборгованості тощо. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та не заперечує щодо права позивача на повернення кредиту та відсотків за користування згідно наданого розрахунку. Водночас, вимоги позивача в частині стягнення щомісячної комісії в розмірі 147819,72 грн він не визнає, оскільки її розмір становить половину від розміру кредиту, який він взяв. Щомісячна комісія значно перевищує суму щомісячних процентів та згідно графіку платежів розмір комісії до кінця строку дії договору майже такий як розмір кредиту, що не можна вважати розумним та справедливим. Також зазначив, що банк заявив вимогу про стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування, проте опису наданих послуг такого обслуговування, договір не містить та в позовній заяві не наведено їх перелік, а він окрім щомісячних SMS - повідомлень від банку, ніяких більше додаткових послуг не отримував. Тому вважає, що розмір щомісячної комісії є несправедливою умовою договору. Згідно Закону України «Про споживче кредитування» споживачу банком надається інформація по кредиту безоплатно за умови звернення споживача не частіше одного разу на місяць. Відповідач до банку за такою інформацією більше одного разу на місяць не звертався, доказів протилежного банком суду не надано. Просив визнати умови кредитного договору в частині стягнення щомісячної комісії з нього обмежують його права порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування» нікчемними та відмовити у стягненні з нього комісії за незрозуміло які саме послуги в розмірі 147819,72 грн Вислухавши пояснення та аргументи сторін, дослідивши письмові матеріали, судом встановлено наступне. 02.03.2020 АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» надав [PERSON] паспорт споживчого кредиту, з якого видно, що [PERSON] виявив бажання отримати кредит на споживчі потреби у сумі 270000,00 грн строком на 48 місяців; мета кредиту. У цьому паспорті зазначені обов`язкові витрати позичальника, пов`язані з користуванням кредитом у випадку його надання, які склали суму 307347,25 грн, що складається: фіксована річна процентна ставка - 0,001 %, від суми кредиту; щомісячна комісія за обслуговування кредиту вказана у грошовому мірі: з 01 по 12 міс - 8877,80 грн з 13 по 24 міс -7398,00 грн з 25 по 36 міс - 4438.50, з 27 по 48 міс-2737,26 грн; плата за програмою страхування: 25920,00 грн. Загальна вартість кредиту склала 577347,25 грн ( 270000,00 грн кредит + 307347,25 грн витрати позичальника), що у процентному вимірі відповідає реальній ставці 53,96 % річних (а.а.72). 05.03.2020 [PERSON] підписав заяву-згоду №1135178 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (а.с.73). 05.03.2020 по [PERSON] банк прийняв рішення щодо надання кредиту (а.с.74). 05.03.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22035000312492, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 295920,00 грн, з яких 270000,00 грн - на споживчі потреби та 25920,00 грн - на оплату послуг страхування, строком на 48 місяців на умовах повернення частинами зі сплатою процентів та комісії щомісячно ( а.с.10). Згідно умов кредитним договором встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту: з 05.03.2020 по 04.04.2021 - 3% від суми кредиту; з 05.04.2021 по 04.04.2022 - 2,5% від суми кредиту; з 05.04.2022 по 04.04.2023 - 1,5% від суми кредиту; з 05.04.2023 по 05.03.2024 - 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних (п.1.1., 1.2. Договору). Згідно п.1.4. Договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту. У п.1.3. Договору закріплено, що Банк формує Графік платежів, який викладено у розділі 4 цього договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії та ін. 05.03.2020 АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] підписали Договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № PKO-1135178/05032020/0179, за яким банк здійснює обслуговування поточних рахунків, в тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. Згідно п.1.3. Договору банківського рахунку, Банк надає клієнту у користування електронний платіжний засіб - платіжна картка, яка використовується для здійснення операцій за поточним рахунком, відкритим на підставі цього договору (а.с.11). З Заяви про відкриття поточного рахунку та випуск електронного платіжного засобу вбачається, що [PERSON] відкрито банківський поточний рахунок з випуском платіжної картки VISA Classic, тип - особиста (а.с.11) 05.03.2020 між ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування життя клієнтів №ВР-22035000312492 (а.с.12). Згідно п.1.2., 1.3. цього Договору страховим агентом та вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». За умовами п.1.5. Кредитного договору №22035000312492 від 05.03.2020 [PERSON] доручив банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування зі свого рахунку на користь страховика ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя» суму страхового платежу у розмірі 25920,00 грн за весь період страхування згідно з Договором страхування №ВР-22035000312492 від 05.03.2020. Виписка по особовому рахунку [PERSON] за період з 05.03.2020 по 18.05.2023 підтверджує, що 05.03.2020 на поточний рахунок [PERSON] позивач перерахував, а відповідач отримав кредитні кошти згідно кредитного договору №22035000312492 від 05.03.2020 в сумі 295920,00 грн, з якої 25920,00 грн (страховий платіж) банком було перераховано з рахунку [PERSON] на рахунок страховика ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя». 06.05.2020 АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №22035000312492. Сторони домовились провести реструктуризацію заборгованості клієнта та підписанням угоди підтвердили, що на момент її підписання сума загальної заборгованості клієнта [PERSON] становить 309943,99 грн, з яких: 289587,81 грн - строкова заборгованість за кредитом; 3166,10 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 0,25 грн - заборгованість за процентами; 17189,83 грн - заборгованість за комісією. Згідно умов Додаткової угоди сума заборгованості клієнта за кредитом (прострочена заборгованість), процентами та комісіями підлягає погашенню за рахунок збільшення строкової заборгованості. Річна процентна ставка за додатковою угодою 0,0001 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 1,99 % від суми кредиту у збільшеному розмірі (309943,99 грн), визначеному додатковою угодою. На прострочену заборгованість за кредитом процентна ставка визначена - 56% річних. Кінцева дати повернення кредиту визначена 05.05.2025 (а.с.13). Сторони додаткової угоди домовилися викласти в новій редакції розділ І (предмет договору) та розділ IV (графік платежів) кредитного договору. Відповідно до цього графіку до складу щомісячного чергового платежу, який має бути у період з 05.09.2020 по 05.05.2025 включено відповідну частину строкового кредиту, щомісячні проценти та додаткові супутні послуги у виді комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Додаткова угода була підписана [PERSON] шляхом повідомлення телефоном співробітнику Банку коду, надісланого листом на електронну адресу відповідача (panok35@ukr.net). З боку Банку Додаткова угода укладалась шляхом нанесення на угоду типографськими засобами відбитка печатки Банку та підпису уповноваженої особи Банку. З розрахунку заборгованості та з виписки по особовому рахунку позичальника [PERSON] видно, що відповідач частково погашав кредитний борг, однак не в повній мірі та не у відповідності до графіку платежів, визначеного в додатковій угоді до кредитного договору. Востаннє відповідач вніс платіж 22.06.2021, після чого припинив виконання грошових зобов`язань перед банком, у зв`язку з цим Банк вирішив повернути всю суму кредиту достроково 12.02.2022 позивач направив відповідачу письмову вимогу про необхідність погашення усієї кредитної заборгованості достроково, яка станом на 01.02.2022 склала розмір 297203,22 грн, з яких: сума неповернутого кредиту - 248069,58 грн ( 36958,18 грн - прострочена заборгованість + 211111,50 грн поточна заборгованість); 0,16 грн - проценти за користування кредитом; 49133,48 грн - заборгованість за комісією Банку. Строк погашення усього кредитного боргу (297203,22 грн) визначено протягом 30 днів від дня отримання вимоги. Банк також попередив відповідача, що у випадку не сплати заборгованості у 30-денний строк він буде звертатись до суду (а.с.98-99). На вказану письмову вимогу відповідач не відреагував, а тому АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 30.06.2023 звернувся до суду з даним позовом про дострокове стягнення з відповідача усієї суми боргу за кредитним договором №22035000312492 від 05.03.2020, яка станом на 18.05.2023 нарахована у сумі 398092 грн 98 коп., з яких: сума неповернутого кредиту - 248069,58 грн ( 36958,18 грн - прострочена заборгованість + 211111,50 грн поточна заборгованість); 2203,68 грн - проценти за користування кредитом; 147819,72 грн - заборгованість за комісією Банку. Проаналізувавши розрахунок заборгованості та виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 05.03.2020 по 18.05.2023, постим арифметичним складанням сум, які внесені позичальником на погашення кредитної заборгованості, судом встановлено, що відповідач останній раз вносив кошти на погашення кредитної заборгованості 22.06.2021 та усього від початку договору відповідач сплатив (повернув) Банку 141682,40 грн, які позивач розподілив наступним чином: 15661,69 грн - зараховано на погашення поточної заборгованості по тілу кредиту; 52544,91 грн - на погашення простроченої заборгованості за кредитом; 6167,84 грн - зараховано на погашення поточної щомісячної комісії; 67307,96 грн - на погашення простроченої комісії. Між сторонами існує спір, що виник з кредитних правовідносин, які регулюються нормами права про зобов`язання та договір. Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Факт укладання кредитного договору 05.03.2020 та додаткової угоди від 06.05.2020 відповідачем [PERSON] (позичальник) з позивачем АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»(кредитодавець) підтверджується письмовими доказами та не заперечується відповідачем. Судом безсумнівно встановлено, що позивач АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»05.03.2020 надав відповідачу [PERSON] кредит (позику) в сумі 295920,00 грн, з яких: 270000,00 грн - відповідач отримав та використав на власні потреби; 25920,00 грн - зараховані позивачем на оплату страхового внеску за договором страхування, що був укладений відповідачем [PERSON] зі страховиком ПрАТ «СК «УНІКА Життя» одночасно з укладанням кредитного договору з позивачем. Кредитний договір укладений на умовах строковості та платності. Аналізуючи положення ч.1 ст. 368 ЦК України, ч.1 ст. 1054 ЦК України та ч.1 ст. 1047, ст. 1048 ЦК України можна зробити висновок, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет - грошові кошти (кредит) у визначеному розмірі, проценти за користування кредитом та строк виконання позичальником грошового зобов`язання. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші (додаткові) умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки, надання кредитотавцем додаткових та супутніх послуг тощо. Відповідно, платежі за додаткові та супутні послуги не входять до основного грошового зобов`язання позичальника за кредитним договором, однак є обов`язковими для нього за умови, що ті чи інші додаткові послуги погоджені з позичальником, йому зрозумілі та надаються кредитодавцем в інтересах позичальника. Суд вважає, що покладення на позичальника обов`язку сплачувати комісію щомісяця у фіксованому розмірі, без встановлення (взяття на себе) з боку банку обов`язку кредитодавця надавати додаткові та супутні послуги клієнту із зазначенням виду та переліку відповідних послуг (окрім тих, що є обов`язковими в силу фінансової діяльності банку), є не справедливими умовами кредитного договору, виходячи з наступного. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», який застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (ст. 11 Закону). Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, в якій фізична особа оспорювала кредитний договір, акцентував увагу на тому, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 Розділу І та Розділу 4 Графік платежів Додаткової угоди №1 від 06.05.2020 до Кредитного договору №22035000312492 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення позичальником [PERSON] плати за додаткові/супутні послуги банку, пов`язанні з наданням кредиту, а саме: комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), передбачена п.1.2 кредитного договору від 05.03.2020 та відображена у розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка). У додатковій угоді №1 від 06.05.2020 до кредитного договору комісія за обслуговування кредиту, передбачена у п. 1.2 угоди в розмірі 1.99 % від суми кредиту та в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки», (колонка 7) розмір такої комісії за обслуговування кредитної заборгованості після трьох-місячного пільгового періоду, становить 6167,89 грн щомісяця до закінчення строку дії кредитного договору - до 05.05.2025. При цьому в кредитному договорі та в додатковій угоді не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Суд відхиляє аргументи представника позивача стосовно того, що комісія в кредитному договорі встановлена у відповідності до п. 6.8.3 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», де наведено загальний перелік послуг Банку по обслуговуванню кредиту, за що він стягує плату з клієнта у вигляді щомісячної комісії. У цьому пункті визначено, що банк «здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості шляхом направлення SMS-повідомлення; вносить зміни до графіка погашення у випадку здійснення клієнтом часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою клієнта надає оновлений графік погашення або інформацію про залишок заборгованості тощо» . По-перше, відповідні умови, що передбачають стягнення комісії за обслуговування кредиту є загальними умовами кредитування згідно Універсального договору, з якими не був обізнаний позичальник - відповідач [PERSON] . По-друге, перелік послугу у відповідному пункті Універсального договору не є вичерпним та у своїй більшості їх надання залежать від бажання та поведінки клієнта. Опис послуг, наведених у цьому пункті або інших, на які б погодився [PERSON] за додаткову плату, не включено до кредитного договору. Крім того, позивач не довів, що окрім нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості шляхом направлення SVS-повідомлення, надавав якісь інші виняткові послуги відповідачу, обслуговуючи кредит, які б вартували 6167,89 грн щомісяця. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зробив наступний правовий висновок: «Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У вказаній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду визнав правильними висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором. У згаданій постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палата Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 відступив від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 18.01.2023 у справі № 172/410/21, в якій суд за аналогічних обставин дійшов протилежного висновку про те, що за відсутності рішення суду про визнання правочину чи його окремих частин недійсними діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), тобто всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені зобов`язання, в тому числі і обов`язок позичальника сплачувати комісію - підлягали виконанню. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи, що АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, і не надав доказів погодження таких послуг зі споживачем [PERSON] при укладенні кредитного договору, суд дійшов висновку, що положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору та відповідні положення додаткової угоди в частині обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсними не вимагається, оскільки нікчемний правочин чи його окремі положення є недійсним в силу закону з моменту укладення правочину. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту в сумі 147 819,72 грн задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідач не має заперечень та фактично визнає позовні вимоги щодо суми залишку строкового кредиту (163593,78 грн), залишку простроченого кредиту (84475,80 грн) та прострочених відсотків (2203,68 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості і виписками по особовому рахунку відповідача, суд задовольняє відповідні вимоги позивача та стягує з відповідача на користь позивача 250273,26 грн відповідної кредитної заборгованості. Такий висновок суду відповідає обставинам справи та є справедливим по відношенню до обох сторін, адже детально проаналізовані судом письмові докази свідчать, що позивач фактично надав відповідачу кредит в розмірі 295920,00 грн на умовах платності та строковості. У свою чергу позичальник [PERSON] повернув кредитодавцю 141682,40 грн, що становить 47,88 % від суми запозичених коштів. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5971,39 грн, як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 398092,98 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 250273,26 грн, що становить 62,87% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3754,21 грн судового збору (5971,39 х 62,87 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial