Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , укладеного 05 серпня 2011 року, який було зареєстровано Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, відповідний актовий запис за № 3 та про стягнення з відповідачки в користь позивача аліментів на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що шлюб виявився невдалим через несумісність характерів та різні інтереси. На даний час сім`я існує формально, шлюбних відносин подружжя не підтримує, тривалий час відповідачка проживає за кордоном з іншим чоловіком, а тому вважає подальше збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Від даного шлюбу в сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідачка, що є матір`ю сина, інших неповнолітніх дітей та осіб на утриманні не має, аліментів не сплачує, а тому вважає доцільним стягнути з відповідачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши докази по справі, суд з`ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2011 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3. Від даного шлюбу в подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 09 листопада 2011 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, відповідний актовий запис за № 10. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши докази, надані сторонами, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] відповідачка змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає залишити прізвище « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , зареєстрований спільно з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №5683/10-05, виданим 15 вересня 2023 року Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно дост.182 Сімейного кодексуУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності ,корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за станом здоров`я може це робити. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідачка в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також те, що відповідачка не надала суду доказів про важкий майновий стан або перебування на її утриманні інших осіб, стан здоров`я дитини та відповідачки, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, з відповідачки слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved