Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Урк Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0830-5059 від 25 жовтня 2021 року, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора А588, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 2 000 гривень строком на 300 днів та сплатою процентів в розмірі 3% від суми кредиту за кожен день користування. Зазначений кредитний договір укладено в електронному вигляді. Відповідач отримав кошти, але умови договору не виконав, грошові кошти не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 14\~140,00 гривень, яка складається із: 2\~000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 12\~140,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. 09 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача адвоката Башинської О.П. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що до матеріалів справи додано лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 24 серпня 2023 року, проте із вказаним товариством [PERSON] не укладав жодних договорів, а тому є незрозумілим чому саме вказане товариство перераховує на його ( [PERSON] ) рахунок кошти та кому він повинен був повертати кредитні кошти. Позивач у позові зазначає основні кроки оформлення кредитної угоди за допомогою Веб-сайту, але не надає доказів вчинення як відповідачем, так і ним цих кроків. Позивачем не надано як доказ копію заяви відповідача на отримання кредиту, тобто не надано доказу того, коли та яку саме послугу, на який термін відповідач хотів від нього отримати. Також, позивачем не надано доказів того, що відповідач отримував гіперпосилання для ознайомлення із офертою. Далі в основних кроках зазначено, що клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської карти на яку бажає отримати кредит, і після цього (прийняття клієнтом оферти) йому на телефонний номер надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі направляє екземпляр кредитного договору. Правила та інші документи на електронну пошту, вказану клієнтом. Однак, позивачем не надано суду доказів вчинення цих дій. За таких обставин відповідач вважає, що він не був ознайомлений з умовами кредитування належним чином. Відповідач зазначає, що кредит він бажав отримати лише на 21 день, а не на 300 днів, як вказано в позові та договорі, а також відповідно до вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, вважає, що розмір відсотків за користування кредитом є непомірним тягарем для цього, а для позивача надприбутком, оскільки реальна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572\~462%. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просив задовольнити позов частково та стягнути з нього кошти в сумі 2\~000,00 грн і 840,00 грн у рахунок сплати відсотків за користування кредитними коштами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між ТОВ «Урк Кредит Фінанс» і [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0830-5059, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А588, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 2\~000,00 грн, зі сплатою відсотків, а саме: в період заявленого позичальником строку користування кредитом терміном 21 день за зниженою відсотковою ставкою у розмірі 2% в день; а після спливу вказаного строку за стандартною відсотковою ставкою у розмірі 3% за кожен день користування кредитом, строком кредитування 300 днів, до 20 серпня 2022 року (а.с. 12-15, 16-20, 21, 33-35). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 20 серпня 2022 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 14\~140,00 грн, яка складається із: 2\~000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 12\~140,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 28-32). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 цього Закону\~визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 0830-5059 від 25 жовтня 2021 року на даний час не є таким, що визнаний недійсним, а розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 14\~140 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 147,20 грн, який сплачений із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Outcome: approved