Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1086-4194 від 15.09.2022 про надання кредиту. Зазначає, що вказаний договір було укладено в електронному вигляді, шляхом подання відповідачем заяви на отримання кредиту і виконання дій, які свідчать про укладення договору. Вказує, що враховуючи вимоги Закону України Про споживче кредитування та Закону України Про електронну комерцію, ст.639 ЦК України, договір від 15.09.2022 є письмовим правочином та відповідає формі, визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення стронами всіх істотних умов договору. Позивач зазначає, що умовами договору визначено, що позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, а позичальник зобов`язується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. Вказує, що позикодавець виконав зобов`язання за вказаним договором та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 4700 грн. строком на 300 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2,50% в день (знижена процентна ставка) та 3% в день (стандартна процентна ставка), а відповідач не повернула суму позики, чим порушила умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11.05.2023 становила 38070 грн. та складалась з 4700 грн. заборгованості за кредитом і 33370 грн. простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 14.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам було встановлено строки для подання заяв по суті справи. 10.07.2023 [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якому просить визнати недійсним п.4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1086-4194 від 15.09.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та нею. Зустрічний позов обґрунтовує тим, що на її думку, положення п.4.6 укладеного сторонами договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка) та 2,5 % (знижена процентна ставка) від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить реальну річну процентну ставку 1139965%, є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з цим просить визнати недійсним п.4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1086-4194 від 15.09.2022 між нею та відповідачем за зустрічним позовом. Ухвалою суду від 12.07.2023 було прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача і визнання частково недійсним кредитного договору, об`єднавши його в одне провадження з позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено перейти до розгляду справи за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача і визнання частково недійсним кредитного договору за правилами загального позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника [PERSON] , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) не з`явилась, в поданій до суду заяві первісний позов підтримала та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачка за первісним позовом - позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідачки за первісним позовом - позивачки за зустрічним позовом адвокат Хмарук Ю.М. в судовому засіданні зустрічний позов [PERSON] підтримала з підстав та доводів, наведених у зустрічній позовній заяві. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В судовому засіданні з копії договору про відкриття кредитної лінії №1086-4194 від 15.09.2022 встановлено, що цього числа між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого товариство відкрило для [PERSON] невідновлювальну кредитну лінію за якою надало їй кредит в сумі 4700 грн. Згідно з п.4.1 договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. При цьому визначено, що процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Згідно з п.4.4 договору, базовий період складає 14 календарних днів та перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Пунктом 4.6. договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою). Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступною ставкою: знижена процентна\~ставка становить\~2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Згідно з п.4.8 договору, строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (строк кредитування), дата повернення кредиту - 12.07.2023. Пунктом 4.9. договору визначено, що реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів). Орієнтовно загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 47000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 42300 грн. Порядок укладання договорів в електронній формі визначено Законом України\~Про споживче\~кредитування та Законом України Про електронну комерцію. Зокрема, в ст.13 Закону України Про споживче кредитування зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З аналізу положень ст.11\~Закону України\~Про електронну\~комерцію вбачається,\~що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12\~цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 ст.12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін. Водночас, ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до норм ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України). Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір №1086-4194 від 15.09.2022 про відкриття кредитної лінії є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано. З листа АТ КБ «ПриватБанк» для ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» встановлено, що 15.09.2022 товариством було здійснено успішний переказ коштів в розмірі 4700 грн. на карту клієнта (5168*34, ID платежу 2083219821). Зазначене підтверджується і витягом з реєстру банків. Отримання зазначених коштів підтверджується самою відповідачкою. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримала кредит в ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», але належним чином не виконала свої обов`язки за договором. Оскільки [PERSON] у визначений строк кошти не повернула, то з неї на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4700 грн. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором про відкриття кредитної лінії №1086-4194 від 15.09.2022 визначено, що [PERSON] отримала в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день (знижена процентна ставка) та 3% в день (стандартна процентна ставка). Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки 33370 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ч.1, 3 ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі\~Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22 ч.1 ст.1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до рішення \~Конституційного \~Суду України\~від 10.11.2011\~№15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42\~Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Суд вважає, що положення п.\~4.6\~укладеного сторонами\~договору щодо встановлення\~процентів за\~користування кредитом\~у розмірі\~3,00%\~в день\~(стандартна\~процентна ставка)\~та 2,5%\~в день\~(знижена\~процентна ставка)\~від суми\~несвоєчасно виконаних\~зобов`язань за\~кожен день\~прострочки,\~що становить\~реальну річну\~процентну ставку\~1139965%,\~є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню. У зв`язку з цим слід визнати недійсним п.4.6 договору про відкриття\~кредитної лінії\~№1086-4194\~від 15.09.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки за первісним позовом на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 265 грн. 18 коп. В той же час, у зв`язку з задоволенням зустрічного позову, з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь держави слід стягнути 1073 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: approved