Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 листопада 2018 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 727. Подружжя має спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в позові зазначив, що подружні стосунки з відповідачкою не склалися та сторони понад рік мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, а подальше подружнє життя є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що на даний час він мешкає в Польщі та не проживає разом з відповідачкою з 04 жовтня 2022 року, оскільки остання повернулася з дітьми до України та сторони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно не мешкає разом з позивачем з жовтня 2022 року, оскільки у них часто виникали сварки та навіть бійки. Діти на даний час мешкають разом з нею, а позивач сплачує аліменти на їх утримання за рішенням суду. Також [PERSON] підтвердила суду, що обставини, як згідно ст.110 Сімейного кодексу України перешкоджають розірванню шлюбу відсутні. Відповідачка просила розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 листопада 2018 року, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 727 (а.с. 10). У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14,15). Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з 04 жовтня 2022 року. Спір про поділ майна та про місце проживання дітей - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідачки, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с.6). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved