Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У червні 2023 року від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через підсистему "Електронний суд" до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1055-2167 від 19.02.2022 у розмірі 13 200 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 19.02.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] через вебсайт http://kreditkasa.com.ua укладено електронний кредитний договір № 1055-2167. На виконання вимог вказаного договору відповідачу надано одноразовий ідентифікатор А926 для підписання кредитного договору № 1055-2167 від 19.02.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.06.2023 становить 13 200 грн., з яких: 12 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 200 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. 21.06.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.06.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 23.08.2023. 27.06.2023 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 01.11.2023 відповідач подав до суду заяву про визнання позову, просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи та учасником бойових дій. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.02.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1055-2167. Вказаний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (http://kreditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно довідки позивача, 19.02.2022 [PERSON] перераховано суму кредиту в розмірі 12 000 грн. за кредитним договором № 1055-2167 від 19.02.2022. Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору № 1055-2167 від 19.02.2022, останній календарний день першого базового періоду - 11.03.2022, нараховані проценти за користування кредитом - 5 040 грн., разом до сплати - 17 040 грн. В матеріалах справи також містяться надані позивачем Правила та інформація за укладеним договором. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак станом на 13.06.2023 у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість в розмірі 13 200 грн., з яких: 12 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 200 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 13 200 грн., що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Позивачем згідно платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 9540 від 20.06.2023 сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 147,20 грн. (коефіцієнт 0,8).\~\~\~\~ Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). В матеріалах справи міститься посвідчення серії [NUMBER] від 19.06.2023, відповідно до якого [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством. Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне судовий збір за подання позовної заяви компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved