Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в селищі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області помер його відчим та другий чоловік матері [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,1246 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за цією ж адресою. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Він, є спадкоємцем четвертої черги, проте пропустив строк для прийняття спадщини. Окрім нього, спадкоємцем майна померлого є його донька [PERSON] , яка у визначений законодавством термін не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і не бажає її приймати. Постановою нотаріуса від 11.09.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують, що на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем. Він, вважає себе спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки по день смерті проживав разом із відчимом, за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю, вони вели спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, він, забезпечував вітчима продуктами та ліками. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка\~в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, проте на адресу суду направила заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, інвентаризаційну справи на житловий будинок [ADDRESS] , копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , суд дійшов таких висновків. [INFO] в селищі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2020 (а.с.23). [INFO] в селищі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області помер відчим позивача - [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2022 (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований з адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1246 га, кадастровий номер 4825482201:05:022:0004, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за цією ж адресою. Згідно фотокопії спадкової справи № 204/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого звернувся позивач [PERSON] . Відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с.34-44). Відповідно до довідки Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 353 від 01.09.2023, позивач [PERSON] проживав зі своїм відчимом [PERSON] , без реєстрації, з січня 2018 по 14.11.2022, за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Постановою завідуючої Другої Первомайської нотаріальної контори Грушанської І .В. від 11.09.2023, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем (а.с.44). Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, саме з січня 2018 і по день смерті спадкодавця, а саме по [INFO] , а тому позовні вимоги, в частині встановлення факту проживання із спадкодавцем, підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачка визнала позов позивача, позивач є спадкоємцем за законом після смерті відчима, який прийняв спадщину, тому з метою захисту прав позивача на спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно слід задовольнити.

Outcome: partial