Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

В травні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти (пенсію) у розмірі 50778,10 грн та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебував [PERSON] , [INFO] , який отримував пенсію за віком. [PERSON] 04.03.2020 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою № 9928/8 про припинення виплати пенсії. Рішенням суду від 03.03.2021 адміністративний позов задоволено, зобов`язано управління припинити [PERSON] виплату пенсії у зв`язку з відмовою від неї. Постановою ШААС від 01.06.2021 рішення залишено без змін. Позивач стверджує, що з 01.04.2020 призупинено виплату пенсії [PERSON] на виконання рішення суду від 03 березня 2021 року, яке набуло чинності 01 червня 2021 року, у результаті чого утворилась переплата пенсії за період з 01.04.2020 по 30.06.2021 у розмірі 50778,10 грн. ГУ ПФУ в м. Києві направлено запит до банку про повернення коштів, банком виконано повернення коштів в межах наявного залишку на рахунку відповідача у розмірі 605,58 грн. Позивачем було направлено листи на адресу відповідача з вимогою відшкодування виплачених коштів, однак листи були проігноровані, кошти не повернуті. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику. 04.07.2023 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що за змістом ст. 1215 ЦК України правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презюмуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів. Відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. За зазначений у позові період відповідач отримував пенсію у розмірі, який розрахував саме позивач. Саме позивач продовжував виплату пенсії за весь період до набрання законної сили рішення суду, незважаючи на заяву відповідача про припинення виплати пенсії. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.03.2020 [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про припинення виплати пенсії за власним бажанням. 03.03.2021 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва позов задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві припинити [PERSON] виплату пенсії у зв`язку з відмовою від неї на підставі заяви від 04.03.2020. 01.06.2021 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року без змін. Листами від 16.07.2021 № 2600-0504-8/115502, 18.02.2022 № 2600-0504-8/30466 ГУ ПФУ в м. Києві просило [PERSON] повернути надміру виплачені кошти за період з 01.04.2020 по 30.06.2021 у розмірі 50778,10 грн, тобто від моменту подачі ним заяви про припинення виплати пенсії до того часу як вищенаведене рішення про зобов`язання пенсійний орган таки припинити цю виплату набуло чинності. Весь цей час від моменту повідомлення пенсіонера про припинення виплати пенсії позивач добровільно такі виплати пенсіонеру робив. Листом від 17.06.2021 № 2600-0501-8/99992 ГУ ПФУ в м. Києві просило ПАТ «Креді агріколь банк» повернути перераховану пенсію за період з 01.04.2020 по 30.06.2021 у розмірі 51383,68 грн та нараховані на неї відсотки з рахунку пенсіонера [PERSON] у зв`язку з невірним нарахуванням. Листом від 05.07.2021 № 13600-36 АТ «Креді агріколь банк» повідомило ГУ ПФУ в м. Києві, що готівкові кошти з рахунку [PERSON] в період з 01.04.2020 по 30.06.2021 були зняті готівкою. Станом на 05.07.2021 залишок готівкових коштів складає 605,58 грн. Положеннями ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №753/15556/15 від 16 січня 2019 року (провадження №14-445цс18) дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум. Отже, закон встановлює два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Ця умова повернення переплаченої суми коштів зазначена і в ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження рахункової помилки, а також доказів того, що відповідач допустив будь-яку недобросовісну поведінку, вчиняв дії, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії. Навпаки, встановлені під час судового розгляду обставини це спростували. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed