Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вище\~вказаною позовною\~заявою,\~у якій\~просить визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] 19.12.2018 року було складено заповіт відповідно до якого, земельну ділянку № [NUMBER] для ведення садівництва, що розташована на території Березівської сільської ради в садовому товаристві «Дубовець» Житомирського району Житомирської області (державний акт ЯИ №129636), з садовим (дачним) будинком та надвірними будівлями за тією ж адресою, він заповів своєму рідному братові [PERSON] (позивачу). При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивач отримав відмову у зв`язку з відсутністю і правовстановлюючих документів на зазначений вище садовий будинок. У судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи; позовні вимоги підтримав у повному обсязі; за результатами розгляду справи просить обов`язок сплати судового збору покласти на позивача (а.с. 138). Від Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської подано заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради; позовну заяву [PERSON] визнають; проти задоволення позову не заперечують (а.с. 70). Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), який є братом позивача (а.с. 85-86, 87 звор. стор., 88). За життя [PERSON] 19.12.2018 року було складено заповіт відповідно до якого, земельну ділянку № [NUMBER] для ведення садівництва, що розташована на території Березівської сільської ради в садовому товаристві «Дубовець» Житомирського району Житомирської області (державний акт ЯИ №129636), з садовим (дачним) будинком та надвірними будівлями за тією ж адресою, він заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 87). За життя [PERSON] 15.05.2009 року було виготовлено технічний паспорт на спірний садовий (дачний) будинок (а.с. 21-28), з копії якого вбачається, що рік його побудови є 1994. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н. Б. для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається з садового будинку [ADDRESS] , однак отримав відмову у в`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 18-19). Згідно копії спадкової справи № 14/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 75-134), спадкоємцем померлого [PERSON] є позивач [PERSON] . Право власності на спірний садовий будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 02.08.2023 року № 3932 (а.с. 23). Зі змісту\~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та інших\~майнових реєстрів\~№ 341454030\~від 03.08.2023\~року право\~власності на\~будинок [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 139). Довідкою Садівничого товариства "Дубовець" №22 від 31.07.2023 року (а.с. 23) підтверджується, що на земельній ділянці № [NUMBER] знаходиться будинок; вказані земельна ділянка та будинок належать покійному [PERSON] . Копією державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №129636, виданого 01.12.2009 року (а.с. 21), підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий №1822080300:000:0636. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 4 ст.\~25\~ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно до ст.\~6 Європейської Конвенції\~з прав\~людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] , зважаючи на відсутність у останнього можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно - садовий будинок [ADDRESS] . Також, враховуючи клопотання позивача про покладення на нього обов`язку зі сплати судового збору, суд,

Outcome: approved