Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території України у смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області помер її батько [PERSON] , [INFO] . Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про смерть від 05.08.2023 року № 08.31-789, яка видана Станично-Луганським районним відділом записів актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану , свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Станично-Луганським відділом РАЦС департаменту РАЦС , що не є належними документами, а тому отримати свідоцтво про смерть для здійснення реєстрації смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України вона не має можливості. У той же час , встановлення факту смерті їй необхідно для реалізації спадкових прав. А тому просить суд встановити факт смерті [INFO] у смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району (Щастинський район) громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в с. Новолимарівка Біловодського району Луганської області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Подала до суду заяву згідно з якою просить розглянути справу у її відсутності, а також приєднати до матеріалів справи повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Представник заінтересованої особи\~- відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Ретельно вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява , об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.315,\~317 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.\~ Статтею 317 ЦПК України\~передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрованим місцем проживання якої є: [ADDRESS] , фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 17.10.2022 року № 2106-5002240165 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області встановлено, що 20.07.2013 року [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрували шлюб про що складено відповідний актовий запис № 50, та після укладення шлюбу дружина отримала прізвище [PERSON] . Також, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00042054976 від 28.10.2023 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією довідки про смерть № 08.31-789 виданої 05.09.2023 року Станично-Луганським районним відділом записів актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану , [PERSON] , [INFO] , уродженець Новолимарівка Біловодського району Луганської області, помер [INFO] у смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району. Причина смерті: а) Хронічна недостатність кровообігу б) Атеросклеротична хвороба серця з гіпертонією. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Новолимарівка Біловодського району Луганської області, який помер [INFO] , зареєстрований Станично-Луганським районним відділом РАЦС департаменту РАЦС також підтверджується копією свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2023 року. Відповідно до\~ч.2\~та 3\~ст.9\~Закону України\~ «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України»\~ будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п.8 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Разом з тим, документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Відповідно до ч.1\~ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з\~ч.\~ч.\~1-2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~на\~тимчасово окупованій\~території на\~строк дії\~цього Закону\~поширюється особливий\~правовий режим\~перетину адміністративної\~межі та\~лінії зіткнення\~між тимчасово\~окупованою територією\~та іншою\~територією України,\~вчинення правочинів,\~проведення виборів\~та референдумів,\~реалізації інших\~прав і\~свобод людини\~і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до наказу Міністерства\~з питань\~реінтеграції тимчасово\~окупованих територій\~України від\~25\~квітня 2022\~року №\~75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 листопада 2022 року», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (зі змінами внесеними наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30.11.2022 року № 280, тимчасово окупованою територією визначається Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області. Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт. Станиця Луганська Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] , породжує юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Відповідно до ч.4\~ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд уважає, що факт смерті [PERSON] у смт. Станиця Луганська Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті її батька, проведеної державним органом України та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до правил ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Outcome: approved