Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі -ПрАТ «СК«АРКС») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 27430,93 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 04 червня 2020 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 72166а0дж, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] . 25 листопада 2020 року о 23.10 год. в м. Києві по просп. Перемоги, у сторону вул. Щербаківсько навпроти станції метро «Берестейська», за участю забезпечного транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем марки «Volkswagen CC», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] заподіяні механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2021 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen CC», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА», згідно полісу № ЕР200361313. На підставі полісу ПАТ «СК«АРКС» звернулося до ПрАТ «УАСК АСКА» зі заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УАСК АСКА» компенсувала ПАТ «СК «АРКС» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11521,37 грн. Позивач зазначає, що невідшкодованим залишилося виплачене страхове відшкодування в сумі 27430,93 грн., яке підлягає стягненню із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та стягнуто з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 27430,93 грн, судовий збір 2481,00 грн. 06 квітня 2023 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] - адвокат Гевяк П.І. надіслав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду, в якій просив поновити відповідачу [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування поданої заяви вказує, що відповідачу не було відомо про дату та час розгляду справи та про наявність даного позову та судовий процес, оскільки він не отримував копії ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додатками. У зв`язку з чим, що не міг брати участь у судових засіданнях та подати відзив. Про наявність заочного рішення дізнався лише після з`ясування у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Уманець Н.О. підстав стягнення з нього страхового відшкодування в сумі 27430, 93 грн у виконавчому провадженні № [NUMBER]. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2023 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року поновлено [PERSON] пропущений строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року, заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17 квітня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року скасовано заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2022 року, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 23 травня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ПАТ «УАСК АСКА», у якої витребувано належним чином завірені копії матеріалів страхової справи про виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № f-15105/1 від 29 квітня 2021 року. В судових засіданнях неодноразово за клопотанням представника позивача 23 травня 2023 року, 21 червня 2023 року, 24 липня 2023 року, 13 вересня 2023 року, 05 жовтня 2023 року оголошувалась перерва. 24 липня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника ПАТ «УАСК АСКА» надійшла заява разом з матеріалами страхової справи щодо виплати страхового відшкодування. Також в цій заяві представник наголошував на тому, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Зауважили, що відповідно до абз. 2 п. 7.42 Методики, для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнту фізичного зносу приймається рівним 0,7. Разом з тим, на момент настання ДТП , що сталася 25 листопада 220 року строк експлуатації транспортного засобу «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] перевищував 12 років, з огляду на що страховою компанією застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,7 до вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, що відображено у ремонтній калькуляції № F-15105/1 від 29 березня 2021 року, на підставі якої проведено страхову виплату. В судовому засіданні 02 листопада 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав та мотивів наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні 02 листопада 2023 року позовні вимоги визнав частково, а саме вказував, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги в сумі 5356,32 грн., що становить вартість нових складників, без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,7, на яку зменшена виплата його страховиком. В задоволенні решти вимог заперечував. Пояснив, що ремонтна калькуляція не містить розрахунку завданої шкоди на суму 38952,30 грн, яку відшкодував позивач на користь потерпілого [PERSON] , а отже розмір завданої шкоди, пред`явлений позивачем до відшкодування страховику ПрАТ «УАСК «АСКА», був значно менший за той, яким ПрАТ «АРКС» обґрунтовує позовні вимоги, а відтак у разі підтвердження відповідності розміру шкоди 38952,30 грн фактичним обставинами ДТП за участі відповідача, таку повинно відшкодувати ПрАТ «УАСК «АСКА» у межах страхового відшкодування, оскільки страхове відшкодування 11521,37 грн розраховано і виплачено з меншої суми. Також вказував, що обсяг пошкоджень згідно з ремонтною калькуляцією № 1.003.20.0022324 не відповідає обсягу пошкоджень, зазначеному в акті огляду транспортного засобу від 30 листопада 2020 року. На думку представника, обсяг робіт (запчастин) з ремонту автомобіля [PERSON] на суму 38952,30 грн, включає такі, що не зумовлені пошкодженням внаслідок ДТП за участі відповідача, а відтак не підлягають відшкодуванню [PERSON] . Представник третьої особи ПрАТ «УАСК АСКА» у судове засідання 02 листопада 2023 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань не надходило. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ «СК «АРКС», виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Судом встановлено, що 04 червня 2020 року між ПАТ «СК«АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 72166а0дж, за умовами якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 5-12). Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, 25 листопада 2020 року о 23.10 год. в м. Києві по просп. Перемоги, у сторону вул. Щербаківського навпроти станції метро «Берестейська», [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen CC», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2020 року страхувальник [PERSON] звернувся до ПАТ «СК«АРКС» зі заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 30 листопада 2020 року, складеного ФОП [PERSON] , рахунку від 11 грудня 2020 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] склала 38952,30 грн (а.с.16). Зі страхового акту № ARX від 15 грудня 2020 року, розрахунку страхового відшкодування, платіжного доручення № 732411 від 16 грудня 2020 року ПАТ «СК «АРКС» здійснило страхову виплату ФОП [PERSON] в сумі 36837,30 грн. З відрахуванням 2115 грн суми несплаченого страхового платежу. (а.с. 17, 19, 20). Також згідно дослідженої судом ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 11 грудня 2020 року до переліку запасних частин зі зазначенням їх вартості включено: облицювальні бампера - 3600,00 грн; підсил бампера - 334,73 грн; рефлектор - 150,00 грн; рамка номерного знака - 150,00 грн; напис - 1182,99 грн, зовнішній ліхтар - 2000,00 грн, вентиляційна гратка - 813,17 грн, підкрилок - 3964,94 грн, парктроник - 800,00 грн. Вартість ремонту складає 38952,30 грн.(а.с.233-234). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу № ЕР200361313, з лімітом відповідальності на майнову шкоду 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. ПрАТ «УАСК АСКА» здійснило ПАТ «СК«АРКС» виплату страхового відшкодування в розмірі 11521,37 грн. (а.с. 238-239). З дослідженої в судовому засіданні копії матеріалів страхової справи щодо виплати страхового відшкодування згідно страхового акту № f-15105/1 від 29 квітня 2021 року, вбачається, що згідно з ремонтною калькуляцією № F-15105/1 від 29 березня 2021 року до переліку запасних частин із зазначенням їх вартості включено: облицювальні бампера - 3600,00 грн; підсил бампера - 334,73 грн; рефлектор - 150,00 грн; зовнішній ліхтар - 2000,00 грн, бризковик - 753,98 грн, вентиляційна гратка - 813,17 грн. Вартість ремонту складає 11521,37 грн, коефіцієнт фізичного зносу замінних запасних частин складає - 70 %, що становить 5356,23 грн (а.с. 239). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. Приписи статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/робото здатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ. Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, фізичний знос КТЗ (його складників)- утрати вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Відповідно до п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнту фізичного зносу приймається рівним 0,7. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. На момент настання ДТП, що сталася 25 листопада 2020 року строк експлуатації транспортного засобу «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] перевищував 12 років, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з огляду на що страховою компанією ПрАТ «УАСК АСКА» було правильного застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,7 до вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, що відображено у ремонтній калькуляції № F-15105/1 від 29 березня 2021 року. При цьому, позивач стверджував, що розрахунок та виплату страхового відшкодування в сумі 36837,30 грн проведено на підставі: акту огляду транспортного засобу від 30 листопада 2020 року, рахунку № 066 від 11 грудня 2020 року; страхового акту № ARX2681576 від 15 грудня 2020 року; розрахунку страхового відшкодування. Так, згідно ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 11 грудня 2020 року до переліку запасних частин із зазначенням їх вартості включено: облицювальні бампера - 3600,00 грн; підсил бампера - 334,73 грн; рефлектор - 150,00 грн; рамка номерного знака - 150,00 грн; напис - 1182,99 грн, зовнішній ліхтар - 2000,00 грн, вентиляційна гратка - 813,17 грн, підкрилок - 3964,94 грн, парктроник - 800,00 грн. Вартість ремонту складає 38952,30 грн. Суд не може погодитися з вищевказаною калькуляцією для визначення суми збитків, заподіяних власнику автомобіля оскільки між нею та ремонтною калькуляцією № F-15105/1 від 29 березня 2021 року містяться суттєві розбіжності. Окрім того, обсяг пошкоджень згідно з ремонтною калькуляцією № 1.003.20.0022324 не відповідає обсягу пошкоджень, зазначеному в акті огляду транспортного засобу від 30 листопада 2020 року. Також судом під час розгляду справи досліджено диск з фото світлинами автомобіля, з яких вбачається характер завданих пошкоджень. На вказаних фото не зафіксовано пошкодження рамки номерного знака, напису, підкрилку, які внесені до переліку запасних частин в ремонтній калькуляції № 1.003.20.0022324. З дослідженого відеозапису огляду автомобіля на наявність пошкоджень вбачається, що рамка номерного знаку взагалі відсутня, пошкодження напису не відображено, підкрилок на відеозапису наявний, пошкодження не зафіксовані (а.с.249). Суд погоджується з ремонтною калькуляцією № F-15105/1 від 29 березня 2021 року, де до переліку запасних частин зі зазначенням їх вартості включено: облицювальні бампера - 3600,00 грн; підсил бампера - 334,73 грн; рефлектор - 150,00 грн; зовнішній ліхтар - 2000,00 грн, бризковик - 753,98 грн, вентиляційна гратка - 813,17 грн. Вартість ремонту - 11521,37 грн, з урахуванням коефіцієнт фізичного зносу 70% складників транспортного зносу, що від вартості замінних частин складає 5356,23 грн. Однак за вирахуванням бризковика вартістю 753,98 грн та з врахуванням парктроніка вартістю 800,00 грн. З дослідженого відеозапису встановлено, що відбулась заміна пошкодженого парктроніка вартістю 800,00 грн, а не бризковика. Таким чином загальна вартість запасних частин, що підлягають заміні становить 7697,90 грн. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 70 % - 5388,50 грн. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Суд вважає, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від17 жовтня 2019 року у справі № 489/1356/16-ц і від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18. На підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку про часткову доведеність ПАТ «СК «АРКС» заявлених позовних вимог до [PERSON] , а саме в частині суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5388,50 грн, що становить різницю між вартістю нових деталей, що підлягали заміні та вартістю замінених деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який становить 70 %. Суд не може погодитися із позицією представника позивача про обов`язок винної особи [PERSON] відшкодувати різницю між виплаченим страховим відшкодуванням по договору майнового страхування та виплаченим страховим відшкодуванням ПрАТ «УАСК АСКА», тому що міститься суттєва різниця в розрахунку обсягу та вартості робіт, які мають бути проведені на відновлення пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак [NUMBER] , а також обсяг деталей, що підлягають заміні на підставі двох ремонтно- калькуляційних відомостей на суму 38952,30 грн та 11521,37 грн, відповідно. Через відсутність узгодження виплати страхового відшкодування страховиком ПрАТ «УАСК АСКА», позивач в межах ліміту страхового відшкодування має право вимагати саме від страховика, а не винної особи, проте відповідні вимоги позивачем не заявлено. На переконання суду, обов`язок відповідача здійснити виплату виникає, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також в обсязі тих витрат, які згідно діючого законодавства не відшкодовуються страховиком, зокрема ВТВ, франшиза, вартість фізичного зносу деталей при їх заміні новими, ст. 29 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ». На пропозицію суду, представники сторін відмовилися від призначення у справі авто- товарознавчої експертизи. Тому, з огляду на обсяг пошкоджень автомобіля, зазначених в Акті осмотра транспортного засобу, відеозапису фіксації огляду пошкодження автомобіля, ремонтно-калькуляційних відомостей № № 1.003.20.0 від 11 грудня 2020 року та № F-15105/1 від 29 березня 2021 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «СК «АРКС» та стягнення з [PERSON] частину суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5388,50 грн, що становить 70 % вартості нових деталей, що підлягали заміні. В решті вимог позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] має обов`язок нести відповідальність з урахуванням ліміту його відповідальності за договором добровільного страхування становить 130000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 487,38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial