Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.11.2022 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шалару О.І., звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, ціна позову 73 707 грн 20 к., мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,1177 га, кадастровий номер 4825482800:02:038:0014, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є батько позивача [PERSON] , який 14.07.2021 року відмовився від прийняття спадщини. Державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанською І.В. заведено спадкову справу № 212/2021 після смерті [PERSON] . У 2021 році позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, які були загублені. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.12.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десять днів для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.12.2022 року витребувано від Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15.12.2022 року представник позивача адвокат Шалару О.І. на виконання ухвали суду надав квитанцію про сплату судового збору. 13.12.2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів нотаріусом надано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 19.01.2023 року відкрито провадження в наданій справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.01.2023 року, 09:30 годину. 19.01.2023 року від представника позивача адвоката Шалару О.І. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Представниця відповідача [PERSON] надала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи. Підготовче засідання відкладено на 21.02.2023 року, 09:30 годину. 20.02.2023 року представниця відповідача [PERSON] надала до суду відзив з доказами направлення представнику позивача, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що свідоцтво про смерть видане російською мовою на ім`я [PERSON] , при цьому не зазначено по-батькові особи. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько вказано російською мовою [PERSON] , що свідчить про наявність по-батькові у спадкодавця. Вважає, що такі відмінності унеможливлюють віднесення позивача до будь якої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] . Крім того, в свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] власником зазначений [PERSON] . Така інформація відрізняється від даних, що зазначені у спадковій справі № 67755205, де спадкодавцем є [PERSON] . Такі ж відмінності вбачаються і з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, де власником житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-48022786 від 17.06.2026 року є [PERSON] . Враховуючи, що позовною вимогою є визнання права власності за законом, представниця зазначає про наявність в спадковій справі довідки про реєстрацію [PERSON] від 14.04.2021 року, з якої вбачається, що на час смерті спадкодавець проживав з дружиною [PERSON] , яка була спадкоємцем першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину, так як матеріали спадкової справи не містять інформації про її відмову від прийняття спадщини. Вважає, що дружина спадкодавця мала право на обов`язкову частку у спадщині у зв?язку з досягненням пенсійного віку. \~ \~ \~ \~21.02.2023 року від представника позивача адвоката Шалару О.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи для можливості підготовки відповіді на відзив. Підготовче засідання відкладено на 20.03.2023 року, 10:00 годину. 20.03.2023 року представник позивача адвокат Шалару О.І. заявив клопотання про зупинення провадження в наданій справі до набрання законної сили рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі про встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] , як між онуком та дідом. 20.03.2023 року представниця відповідача [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що просить провести підготовче засідання в її відсутність, не заперечувала щодо задоволення клопотання про зупинення провадження. Ухвалою суду від 20.03.2023 року клопотання представника позивача задоволено, зупинено провадження в наданій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 484/1426/23, провадження № 2-о/484/72/23 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Кінецьпільська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин. 07.04.2023 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/1426/23, провадження № 2-о/484/72/23 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Кінецьпільська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 25.04.2023 року. Ухвалою суду від 11.07.2023 року поновлено провадження в наданій справі, призначено підготовче засідання на 31.07.2023 року, 09:30 годину. 12.07.2023 року представник позивача адвокат Шалару О.І. заявив клопотання про поновлення провадження в наданій справі, посилаючись на те, що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.05.2023 року у справі № 484/1972/23, провадження № 2/484/685/23 за позовом [PERSON] до Первомайської міської ради Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами набрало законної сили 03.07.2023 року. Зазначене клопотання не вирішено, оскільки провадження в наданій справі не було зупинено до розгляду зазначеної справи. Разом з тим, копія наданого рішення суду приєднана до справи в якості доказу. 18.07.2023 року представник позивача адвокат Шалару О.І. надіслав до суду відповідь на відзив з доказами направлення відповідачу, в якій просив позовні вимоги задовольнити, визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що у свідоцтві про смерть [PERSON] відсутнє по-батькові тому, що відомості в цей документ вносились із закордонного паспорту, який не містить графи по-батькові. Зазначив, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.05.2023 року у справі № 484/1972/23, провадження № 2/484/685/23 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця міста Артемівськ Луганської (Ворошиловградської) області, Ломоносівського району, с. Верхня Колонія, актовий запис № 170219470001100048007, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , як між онуком та дідом. Зазначив, що 05.02.2016 року [PERSON] складено заповіт на ім`я [PERSON] , відповідно до якого спадкодавець заповів все своє майно онуку. В спадковій справі міститься заява про прийняття спадщини [PERSON] від 02.06.2021 року, це підтверджує той факт, що позивач вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. 31.07.2023 року представниця відповідача [PERSON] надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність за наявними матеріалами. Від представника позивача адвоката Шалару О.І. на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи в його та позивача відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Розгляд справи відкладено на 18.09.2023 року, 09:30 годину у зв?язку з неявкою всіх учасників справи. 18.09.2023 року представник позивача адвокат Шалару О.І. надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав повністю. Ухвалою суду від 18.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2023 року, 09:30 годину. Вирішуючи справу на основі наданих сторонами та отриманих на запит суду письмових доказів, враховуючи позиції сторін, викладені в адресованих суду письмових заявах по суті спору, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу,\~ст. 80 ЦПК України\~передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду\~від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим відділом записів актів цивільного стану адміністрації муніципальної освіти Ломоносівського муніципального району Ленінградської області 14.01.2021 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,1177 га, кадастровий номер 4825482800:02:038:0014, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані по [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 07.03.2007 року виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яке зареєстроване КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.03.2007 року за № 1142, в книзі (а.с.11-11 на звороті). Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 316248461 від 29.11.2022 року (а.с.12-12 на звороті). Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку від 14.11.2022 року ринкова вартість зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 47\~367 грн. (а.с.18 на звороті). Право власності на земельну ділянку, площею 0,1177 га, кадастровий номер 4825482800:02:038:0014, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 316248461 від 29.11.2022 року, відповідно до якого на підставі рішення № 3 Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 16.06.2016 року власником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.12 на звороті-13). Згідно до висновку про експертну грошову оцінку від 14.11.2022 року ринкова вартість зазначеної земельної ділянки становить 26\~340 грн. 20 к. (а.с.17-18). Після смерті [PERSON] Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 212/2021, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.34-72). З наданої спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його онук [PERSON] , [INFO] (а.с.37). Крім того, син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Також син спадкодавця зазначив, що на обов?язкову частку у спадщині він не претендує (а.с.34-36). Постановою нотаріуса Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанською І.В. № 922/02-31 від 03.11.2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище житловий будинок та земельну ділянку після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.72). В матеріалах даної спадкової справи міститься заповіт, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Артемівськ Ворошиловградської області, мешканець [ADDRESS] , заповів все своє майно онуку [PERSON] (а.с.62). [PERSON] , [INFO] , з 27.07.2017 року по 14.07.2022 року тимчасово був зареєстрований по [ADDRESS] , помер [INFO] . Спільно з [PERSON] була зареєстрована за даною адресою його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Такі відомості підтверджуються довідкою про реєстрацію від 14.04.2021 року, виданою провідним спеціалістом місцевої адміністрації МО Горбуньковського сільського поселення (а.с.63). На запит нотаріуса Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 633/02-14 від 05.08.2022 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області надана відповідь № 3668/03.01-26 від 23.09.2022 року, з якої вбачається, що по [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.67, 68). Суд зазначає, що в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 23.02.1985 року Кінецьпільською сільською радою Миколаївської області, запис № 14, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), а в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 30.10.1962 року Кам`янобалківським сільським РАЦСом Первомайського району Миколаївської області, запис № 29, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), що підтверджує факт того, що позивач є рідним онуком спадкодавця. Щодо відмінностей, які наявні в свідоцтві про смерть [PERSON] , а саме відсутності його по-батькові, то рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.05.2023 року у справі № 484/1972/23, провадження № 2/484/685/23 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженцем м. Артемівськ Луганської (Ворошиловградської) області, Ломоносівського району, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 170219470001100048007, як між онуком та дідом. Таке рішення набрало законної сили і є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 статті 1222 ЦК України зазначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачена черговість спадкування за законом, відповідно до якої спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п?яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Враховуючи, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , його дружина [PERSON] померла, за життя вона своїх спадкових прав не оформила, а її спадкоємці дітитакож не претендували на спадщину, то [PERSON] , який являється онуком спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за законом, який спадщину прийняв. При цьому суд зазначає, що оскільки позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, як за законом, так і за заповітом, то саме йому належить право вибору порядку спадкування. За таких обставин, не зважаючи на наявність заповіту, може мати місце спадкування за законом, оскільки і спадкоємець, і спадкове майно як за заповітом, так і за законом повністю співпадають. Щодо спадкування будинку і належної до нього земельної ділянки, на які у спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючих документів, суд зазначає наступне. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до зазначеного Закону органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тобто, якщо власник помер, видати дублікат іншій особі неможливо. Згідно роз`яснення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого діда [PERSON] , своєчасно прийняв спадщину, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та належну до нього земельну ділянку не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1225, 1268-1270 ЦК України, а тому право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. Позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак позивачем про відшкодування судових витрат не заявлено.

Outcome: approved