Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2023 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130\~000 (сто тридцять) тисяч 00 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 32\~589 (тридцяти двох тисяч п`ятсот вісімдесяти дев`яти) гривень 04 коп., три відсотки річних у розмірі 1 955 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 34 коп., інфляційні втрати в розмірі 7\~156 (сім тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 43 коп., а всього 41\~700 (сорок одна тисяча сімсот) гривень 81 коп. Стягнення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. 06.10.2023 від представника позивачки [PERSON] - адвоката Ільків М.М., на виконання вимог статей 134, 141 ЦПК України надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000грн. 30.10.2023 від представника відповідача - адвоката Роменської Т.А., надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Ільків М.М., в заяві про ухвалення додаткового рішення просить суд судове засідання проводити за відсутності сторони позивача, заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підтримує з підстав, викладених у змісті заяви, просить суд її задоволити. Представник відповідача адвокат Роменська Т.А. в судовому засіданні просила відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю, а саме: стороною позивача у Договорі №07.10.2022 від 07.10.2022р., про представництво та надання правової (правничої) допомоги не зазначено вартості робіт, вартісних показників годин роботи адвоката та види відповідних робіт по справі. Також, стороною позивача до позовної заяви не додано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є необхідною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу та розподілу судових витрат. Дослідивши вказану заяву, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2023 року позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130 000 (сто тридцять) тисяч 00 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 32 589 (тридцяти двох тисяч п`ятсот вісімдесяти дев`яти) гривень 04 коп., три відсотки річних у розмірі 1 955 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 34 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 156 (сім тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 43 коп., а всього 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) гривень 81 коп. Стягнення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Ухвалено, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України стороні позивача подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Згідно п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат. У своїй заяві представник позивачки просить стягнути з відповідача в користь своєї довірительки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. згідно детального опису наданих послуг правничої допомоги: аналіз документів, наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав клієнта; написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування; копіювання та надсилання копій позовної заяви; написання відповіді на відзив (в порядку ст. 179 ЦПК України); написання заяви в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України та клопотання про доручення документів, клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, клопотання про розгляд справи без участі, а також участь адвоката у 4-х судових засіданнях суду першої інстанції. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної правової норми ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 10 000 грн. по даній справі, представником позивачки адвокатом Ільків М.М., долучено копію Договору про надання правової допомоги №07.10.2022 від 07.10.2022 року, детальний опис наданих послуг [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №07.10.2022 від 07.10.2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №19 від 06.10.2023 року. Правнича допомога надавалися [PERSON] - адвокатом Ільків М.М., що підтверджується долученим до матеріалів справи ордером про надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1170811 від 15.11.2022 року та Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Ільків М.М. серії ЛВ №001100, яке видане Радою адвокатів Львівської області 07.08.2018 року. Доводи представника Відповідача, які викладені у відзиві на позов та підтверджені у судовому засіданні, про те, що стороною Позивача документально не підтверджено, що договором про надання правової допомоги охоплюються послуги з надання правничої допомоги у даній справі, адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність у відповідності до закону, суд вважає безпідставними та відхиляє, зважаючи на таке. В п.1 договору від 07 жовтня 2022 року про надання правової допомоги визначено: предметом такого є надання Клієнту ( [PERSON] ) правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки, обумовлені сторонами. Суд констатує той факт, що правнича допомога надавалися позивачці [PERSON] , саме адвокатом Ільків М.М., що підтверджується долученим до матеріалів справи ордером про надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1170811 від 15.11.2022 року та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Ільків М.М. серії ЛВ №001100, виданого Радою адвокатів Львівської області 07.08.2018 року. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднанню палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта, відтак, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. З огляду на це такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання має оплачуватись, а такі витрати сторони відносяться до судових витрат (постанова Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 641/7612/16-ц). Разом з тим, суд звертає увагу сторін, що згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial