Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] - мати дитини, участі у вихованні не бере, фінансово не допомагає. Починаючи від народження дитина проживає разом із позивачем. Відповідач неодноразово була попереджена щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, однак продовжує повністю ухилятися від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, перешкоджає отриманню необхідних для неї документів, систематично зловживає спиртними напоями та наркотиками, є матір`ю-одиначкою. Через самоусунення доньки від виховання дитини позивач повністю взяла на себе обов`язки по догляду, розвитку. В поданій до суду уточненій позовній заяві просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.06.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.09.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, у судові засідання не з`явилась, відзиву, заяв чи клопотання не подавала. Представник третьої особи особи - органу опіки та піклування Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав розгляд справи проводити за його відсутності. Тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа просила проводити розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.09.2001 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 06.03.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого, змінено прізвище позивача на « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.01.2009 року, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Встановлено, що згідно повідомлення КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 08.09.2022 з вих.№795, [PERSON] перебуває під спостереженням у лікаря нарколога закладу з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, стимуляторів, синдром залежності (а.с. 12). Відповідно до характеристики Полтавської загальноосвітньої школи №37 Полтавської міської ради Полтавської області від 14.04.2023 року [PERSON] займається вихованням онука, систематично цікавиться досягненнями та проблемами дитини, підтримує зв`язок зі школою. Відповідач, у свою чергу, не приділяє достатню увагу вихованню сина, не цікавиться його успішністю, до школи на збори не приходила (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 07.06.2023 року №81 вирішено затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 6-8). Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Встановлені судом обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд ввжає, що порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати дитини самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього, його виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved