Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Чекраської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2), третя особа: Служба у справах дітей Іркліївської сільської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаного позову зазначалося, що відповідачі з 2012 року проживали у цивільному шлюбі, від спільного проживання відповідачі мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Проживаючи в с. Петропавлівка відповідачі стали зловживати спиртними напоями, вести розгульний спосіб життя, не піклуватися про своїх дітей. В 2019 році відповідачі разом зі своїми дітьми переїхали проживати до с. Лящівка, але способу життя не змінили. У зв`язку з ухиленням батьків від своїх батьківських обов`язків, позивач та його дружина добровільно в інтересах малолітніх дітей взяли на себе обов`язки про піклування над дітьми, які фактично перебувають на утриманні позивача. 26 квітня 2023 року рішенням Іркліївської сільської ради затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи СК України, просив позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітніх дітей. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові, також просив стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS, викликалася також шляхом направлення повідомлення на адресу її місця реєстрації, окрім цього судова повістка направлялася по місцю роботи для вручення. В підготовчому засіданні [PERSON] позов визнала, але просила не позбавляти її батьківських прав. [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення на адресу його місця реєстрації, однак повідомлення повернулося без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. В попередніх судових засіданнях не заперечувала щодо задоволення позову. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався до суду шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, разом з цим поштові відправлення повернулися до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", а тому відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19 жовтня 2015 року серії [NUMBER] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 лютого 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до довідки Іркліївської сільської ради від 24 травня 2023 року № 142, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] фактично проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Проживають з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] (а.с. 10). Згідно з рішенням Іркліївської сільської ради від 26 квітня 2023 року № 64 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Іркліївської сільської ради від 26 квітня 2023 року № 64 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 цієї статті Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на викладене суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] батьківські обов`язки не виконують, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не переймаються їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дітей, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дітей, а тому позов підлягає до задоволення. З огляду на задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 гривень по 536,80 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved