Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначається, що Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє Відокремлений підрозділ «Хмельницька АЕС», займає монопольне (домінуюче) становище на ринку з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення та є єдиним підприємством та території м. Нетішин, що надає послуги з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також водовідведення. Відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що забезпечується комунальними послугами, а саме послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також водовідведення, які надаються позивачем, тобто ВП «ХАЕС». Отже, [PERSON] у повній мірі користується вказаними комунальними послугами, із будь-якими претензіями щодо їх якості та кількості не зверталася, від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, при цьому з 01.04.2020 не виконує свої зобов`язання щодо їх оплати, у зв`язку з чим станом на 31.07.2023 за відповідачем утворилася заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 24697,33 грн, що призводить до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. Разом із цим відповідач не укладала договору про надання комунальних послуг із позивачем і від укладання такого договору ухиляється. У зв`язку з несплатою відповідачем за надані комунальні послуги станом на 31.07.2023 за нею утворилася заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 25808,53 грн, що складається з наступного: 1) 24697,33 грн заборгованість за спожиті комунальні послуги; 2) 874,94 грн інфляційні витрати за весь час прострочки; 3) 236,26 грн три відсотки річних. З огляду на це позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2684 гривні. 30.08.2023 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 27). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що остання має заборгованість перед позивачем за надані послуги з постачання гарячої води, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, яка станом на 31.07.2023 складає 24697,33 грн, і про необхідність сплати якої позивачем повідомлялося у листі на адресу відповідача від 08.05.2023 (а.с. 11, 20). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних витрат за весь час прострочки, що становлять 874,94 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 236,26 грн (а.с. 12-13, 14-18). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Договір є обов?язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).\~ Відповідно до ст.ст.\~67,\~68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний\~укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором\~(ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).\~ Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про\~надання комунальної\~послуги укладається\~між виконавцем\~відповідної послуги\~та споживачем\~або особою,\~яка відповідно\~до договору\~або закону\~укладає такий\~договір в\~інтересах споживача,\~або з\~управителем багатоквартирного\~будинку з\~метою постачання\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку. \~Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов?язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15,\~тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувалася наданими позивачем житлово-комунальними послугами та вносила оплату за спожиті послуги не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 25808,53 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684 грн підтверджується платіжною інструкцією № 7464 від 23.08.2023 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved