Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

20 травня 2022 року позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, яка була уточнена\~ 20 липня 2022 року, про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 03 листопада 2020 року було укладено договір про споживчий кредит №2249-088 (далі - Договір-1). Згідно із Договором-1, відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 50000 грн. За користування кредитними коштами [PERSON] сплачує відсотки в розмірі 56,00 % річних, строком на 60 місяців. Позивач свої зобов`язання виконав, тоді як відповідач порушив умови Договору-1, та має заборгованість, яка складає 51427 грн 16 коп., з яких: заборгованість за кредитом 41600,03 грн, заборгованість по відсотках 7650,08 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом 509,04 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення комісії 113,90 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1477,60 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 76,31 грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача сплачений судовий збір 2481 грн 00 коп. В судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності.(а.с.85) В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, причини неявки не відомі. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Відзив на позовну заяву до суду не надав. (а.с.80) У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03 листопада 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит №2249-088. (а.с. 7-27) Відповідно до умов договору АТ «Державний ощадний банк України» зобов`язався надати [PERSON] кредитні кошти у розмірі 50000 грн, а [PERSON] зобов`язався отримати, належним чином використати та повернути у визначені строки та сплатити відсотки, та інші платежі за користування кредитом у порядку, та на умовах, визначених договором. Також сторони умовами даного договору погодили, що за користування кредитом [PERSON] зобов`язаний сплачувати АТ «Державний ощадний банк України» відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Строк кредитування визначено сторонами 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 06 листопада 2025 року. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 50000 грн, що зокрема підтверджується випискою по рахунку. (а.с. 28-40) Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, в наслідок чого за Договором-1 утворилась заборгованість 51427,16 грн, з яких: заборгованість за кредитом 41600,03 грн, заборгованість по відсотках 7650,08 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів з користування кредитом 509,04 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення комісії 113,90 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1477,60 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 76,51 грн. (а.с. 59-63) Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов Договору-1. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 49250,11 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 41600,03 грн та 7650,08 грн заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню. Крім того, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат. Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 в сумі 1477,60 грн та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за період з 30.04.2021 по 31.10.2021 в сумі 76,51 грн, що не охоплюють період дії в Україні воєнного стану підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно із 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який безперервно продовжувався та діє на теперішній час. Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом та 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії за період по 25.03.2023 року. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом та 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії за період з 24.02.2022 року по 25.03.2022 року, задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) за період з вересня 2021 року по 23.02.2022 року включно становить 396,21 грн та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з червня 2021 року по 23.02.2022 року включно становить 93,15 грн, що не охоплюють період дії в Україні воєнного стану підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ «Державний ощадний банк України» сплачено судовий збір в сумі 2481 грн 00 коп. (меморіальним ордером №2526 від 04 травня 2022 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 51293 грн 58 коп., що становить 94,96 відсотка від позовної вимоги - 54013 грн 79 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2356 грн 00 коп., що становить 94,96 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 2481 грн 00 коп.\~

Outcome: partial