Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позов обгрунтовано тим, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб між ними в органах РАГСу не реєструвався. Від спільного сумісного проживання сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відносини між позивачкою та відповідачем не склалися і на даний час вони проживають окремо, спільного побуту та бюджету не мають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивачка сина утримує самостійно, створює йому належні умови для проживання та виховання, купує одяг, молочні суміші та інші речі необхідні для нормального розвитку дитини. Утримувати сина самотушки позивачка не має змоги, а відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по утриманню сина, оскільки він працює офіційно поліцейським у відділенні поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, має постійне місце роботи та заробітну плату. Враховуючи вищевикладене просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач повторно в судове\~засідання не\~з`явився,\~належним чином\~повідомлений про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~згідно \~ст.\~128\~ЦПК України.Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Позивачка перебувала з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб не зареєстровано. Від спільного проживання сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою по справі та перебуває на повному її утриманні (а.с.3-11). Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до частини 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вище\~зазначені обставини\~по справі,\~матеріальне становище\~сторін,\~їх стан\~здоров`я,\~наявність утриманців,\~та той\~факт,\~що \~сторони у\~справі перебували\~у фактичних\~шлюбних відносинах\~без реєстрації\~шлюбу,\~та мають\~спільну дитину,\~яка перебуває\~на утриманні\~позивачки по\~справі,\~враховуючи вимоги ч.2 ст.91 СК України, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу відповідача, яка має стягуватись на утримання позивача, суд вважає доцільним визначити його у розмірі 1/6 частки від доходу останнього, до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає доцільним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial