Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

18 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та з урахуванням зменшених позовних вимог просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вільній участі й вихованні його онучки [PERSON] , [INFO] ; встановити наступний графік спілкування позивача з онучкою [PERSON] : - спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - кожну першу та третю суботу або неділю з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання діда без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між [PERSON] та [PERSON] , але не менше ніж за один день до спілкування. В обґрунтування позову вказував, що він є дідом [PERSON] , [INFO] , яка народилася в шлюбі від його сина з відповідачкою. Шлюб між сином, [PERSON] , та відповідачкою, [PERSON] , був розірваний 14.07.2014. На даний час у відповідачки склалося вороже ставлення до колишнього чоловіка, і, як наслідок, до його близьких, включаючи позивача. На даний час позивач разом із своїм сином батьком [PERSON] , проживає у США, і відповідач ігнорує дзвінки позивача із США, що унеможливлює спілкування з онукою [PERSON] . Стверджує, що після відмови судом у позбавленні батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] , [PERSON] ізолювала дитину від батька та його рідних, всіляко перешкоджає спілкуванню з нею. Натомість, позивач, як дід, має бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, а тому просить захистити його права та визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визначення порядку спілкування з онучкою та прийняття участі у її вихованні. Ухвалою судді від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити за загальними правилами позовного провадження. 21.03.2023 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила обставини, викладені в позовній заяві щодо перешкоджання у спілкуванні з дідом по батьковій лінії доньки. Відзначила, що ніколи не виступала проти спілкування доньки з дідом, однак протягом 7 років позивач жодного разу навіть не намагався побачитися з онучкою. Його твердження про ігнорування дзвінків від нього є неправдивими; жодного разу позивач не дзвонив особисто, щоб поспілкуватись з онукою, усі дзвінки надходили на її номер з мобільного телефону її колишнього чоловіка. Водночас, зазначила, що на підтвердження обставин перешкоджання у спілкуванні з онукою, позивач не надав жодного належного доказу. З урахуванням наведених обставин просила у позові відмовити. Ухвалою суду від 29.03.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Переяславської міської ради. 05.04.2023 до суду від представника позивача адвоката Гори Р.М. надійшла відповідь на відзив. Представник зазначив, що оскільки відповідачка відмовляється вирішити питання з позивачем у позасудовому порядку, позовні вимоги слід вважати обґрунтованими. 02.05.2023 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 10:00 год. 24.05.2023. 24.05.2023 судове засідання за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено до 20.06.2023 до 08:00 год. для надання можливості позивачу виготовити в США електронний ключ з метою приєднання його до відеоконференції для участі в судовому засіданні. 20.06.2023 у зв`язку із неявкою позивача та його представників, судове засідання відкладено до 10.08.2023 до 09 год. 30 хв. 10.08.2023 судове засідання відкладено за клопотанням представника Органу опіки і піклування для надання можливості забезпечити участь психолога під час бесіди з дитиною до 22.09.2023 до 11:00 год. 22.09.2023 у зв`язку із неможливістю представника позивача [PERSON] приєднатись до відеоконференції, судове засідання відкладено до 12.10.2023 до 15:00 год. 12.10.2023 у зв`язку із закінчення робочого часу, в судовому засіданні о 17 год. 20 хв. оголошено перерву до 08.11.2023 до 15:00 год. Представники позивача адвокати Гора Р.М. та Кумановський М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Представник позивача адвокат Гора в суді пояснив, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.08.2021 встановлено обставини, які свідчать про вороже ставлення відповідачки [PERSON] до колишнього чоловіка, сина позивача [PERSON] , а отже таке негативне відношення транслюється і на позивача. Водночас, повідомив, що позивач вже багато років проживає за кордоном, станом на даний час у Сполучених Штатах Америки; зі свого власного номера мобільного телефону як відповідачці, так і онуці він не дзвонив, усі дзвінки завжди здійснювались з номера мобільного телефону його сина; спроб зустрітись з дитиною він не здійснював; останній раз бачив онучку, коли їй було 2 роки. Представник позивача адвокат Кумановський М.В. в доповнення до пояснень іншого представника відзначив, що оскільки [PERSON] не забезпечувала та не ініціювала спілкування онуки з дідом, то такими діями створювала перешкоди до їх спілкування. Відповідач та\~представник відповідача\~ адвокат\~Романенко Г.П.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнали,\~та заперечили\~проти їх\~задоволення. Представник відповідача пояснив суду, що твердження позивача про перешкоди у спілкуванні з дитиною є необґрунтованими, жодних доказів на підтвердження цієї обставини сторона позивача не надала. Відповідач пояснила суду, що ніколи не перешкоджала спілкуванню її дитини з дідом. Вона з повагою і розумінням ставиться до права діда на спілкування з онукою. Однак, ні вона, ні дитина не бачили діда майже 8 років; дитина свідомо діда не пам`ятає, оскільки їх спілкування припинилось, коли Златі було 2 роки; дід ніколи з 2014 року особисто поспілкуватись не дзвонив а ні їй особисто, а ні доньці; пропозицій зустрітись з онукою також не висловлював. Він ніколи не турбувався про здоров`я дитини, про те, як вона навчається і як у неї справи, не запитував про її внутрішній стан під час війни, не пропонував приїхати до нього. Представники третіх осіб підтримали висновок, що надав орган опіки і піклування у справі. Окремо представник Служби у справах дітей та сім`ї Переяславської міської ради Лой К.І. відзначила, що перешкод зі сторони [PERSON] у спілкуванні з онукою службою не встановлено. [PERSON] готова слухати іншу сторону, погоджується з тим, що дід має право на зустрічі з онукою, а тому в Службі у справах дітей та сім`ї не вбачають у даному питанні спору. В судовому засіданні судом заслухана також думка дитини, [PERSON] , яка у невимушеній бесіді в присутності психолога [PERSON] повідомила, що вона з дідусем взагалі незнайома. Про дідуся [PERSON] їй розповідала бабуся [PERSON] і мама. З 5 років вона має особистий мобільний телефон і спілкується ним із своїм татом. Дідусь їй не дзвонить. Дзвінки, які їй надходять вона контролює сама, мама їй в цьому не допомагає і не радить коли відповідати на дзвінок, а коли не відповідати. Зазначила, що звикла жити без дідуся, якби він хотів з нею познайомитись, то міг би їй подзвонити. Готова познайомитись з дідом та зустрічатись з ним, але не більш, як на годинку-дві. Щодо спілкування телефоном повідомила, що не розуміє як вона має спілкуватись з людиною, яку взагалі не знає. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки та її представника, представників третіх осіб, думку дитини, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку та встановив таке. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , народилася в м. Жешув Польща, що підтверджується повним витягом із свідоцтва про народження, зареєстрованим відділом реєстрації громадянського стану у Жешуві за № 6010/2012 від 09.10.2012 та документом про завірений переклад з польської мови, присяжним перекладачем української мови К.Літвін, м. Жешув, 17.01.2013, реєстр № 120/13. З копії зазначеного свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , що видане 06.09.1984 Переяслав-Хмельницьким міськвідділом ЗАГС Київської області, складено актовий запис № 351 про народження [PERSON] . Батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Отже, [PERSON] є дідом [PERSON] . До позову додано рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.08.2021 по справі позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, яким в задоволенні позову відмовлено. В заяві [PERSON] від 07.02.2021, адресованій [PERSON] , представником заявника\~ [PERSON] \~запропоновано вирішити\~питання щодо\~забезпечення можливості\~спілкування з\~онучкою [PERSON] за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, в тому числі надати контакти засобів зв`язку, за якими [PERSON] зможе зв`язатися та спілкуватися з [PERSON] . Листом [PERSON] на ім`я [PERSON] від 16.02.2022 запропоновано вирішити питання щодо зустрічей та спілкування з онукою [PERSON] під час особистої зустрічі. Органом опіки і піклування - виконкомом Переяславської міської ради від 26.04.2023 у своєму висновку по суті спору за №155-09 запропоновано погодити наступний графік спілкування онуки [PERSON] з дідом [PERSON] : - спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - першу та третю суботу або неділю місяця з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем реєстрації діда без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між мамою і дідусем, але не менше ніж за один день до спілкування. Також до позову додано копію рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.07.2023 в справі № 373/48/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Переяславської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, яким позов задоволено частково. Встановлено [PERSON] дні та години спілкування з донькою [PERSON] , [INFO] , враховуючи стан здоров`я та побажання дитини: - щоденно з 18 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, відвідуванні гуртків, секцій тощо; - першу та третю суботу кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання дитини або у будь-який інший час за домовленістю між батьками дитини, але не менше, ніж за два дні до спілкування; - спільний відпочинок тривалістю не більше 15 днів під час літніх канікул, 5 днів під час інших шкільних канікул на території України, з обов`язковим погодженням з мамою дитини не менше, ніж за два тижні до відпочинку, з обов`язковим поверненням дитини особисто батьком за місцем проживання дитини з мамою. В задоволенні решти вимог відмовлено. Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України). Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні (частина перша статті 257 СК України). Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі\~перешкоди чиняться,\~баба,\~дід,\~прабаба,\~прадід мають\~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~їх усунення (частина друга статті 257 СК України). Тлумачення статті 257\~СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159\~цього Кодексу (стаття 263 СК України). Тлумачення статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, позивач зазначав, що [PERSON] чинить перешкоди у його спілкуванні як дідуся із онучкою, яка є дочкою відповідачки. При цьому, як неодноразово повідомляли представники позивача в судовому засіданні, єдиною перешкодою у спілкуванні позивача з онукою є незабезпечення з боку відповідачки спілкування позивача з її донькою засобами телекомунікаційного зв`язку. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, позивач особисто жодних спроб до спілкування як засобами зв`язку, так і шляхом побачень з дитиною не здійснював. Звертаючись до суду із позовом, сторона позивача не надала та не довела належними та достатніми доказами порушення встановленого ст. 257 СК України права [PERSON] спілкуватись і брати участь у вихованні своєї онуки [PERSON] та необхідність захисту такого порушеного права судом. Отже, з викладених позивачем у судовому засіданні обставин, а також з досліджених судом доказів, перешкод зі сторони відповідачки, які унеможливлюють спілкування дідуся з онукою, суд не вбачає. Вказівка на неприязні відносини між відповідачкою та її колишнім чоловіком, сином позивача, сама по собі не є доказом того, що [PERSON] створює перешкоди позивачу як дідусю у питаннях, пов`язаних із вихованням та спілкуванням малолітньої дитини онуки [PERSON] . Посилання представників позивача на те, що, оскільки [PERSON] не погоджується на пропозиції вирішити питання щодо участі дідуся у вихованні дитини у позасудовому порядку, а отже це є свідченням створення перешкод у спілкуванні дідуся з онукою, не заслуговують на увагу, оскільки з долученого до відзиву на позовну заяву листа, який було направлено [PERSON] , [PERSON] висловила свою згоду на вирішення спірного питання під час особистої зустрічі з [PERSON] . Крім того, відповідач неодноразово в судових засіданнях висловлювала свою позицію щодо права дідуся на спілкування з онукою і готовність сприяти такому спілкуванню. Таким чином, вирішуючи спір, з урахуванням обставин, встановлених у справі, суд дійшов висновку про відсутність передумов вважати, що відповідачка чинить позивачу будь-які перешкоди у спілкуванні з онукою. Як відзначив у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 Верховний Суд, обов`язковою умовою подання дідом/бабою позову про усунення перешкод у спілкуванні з онуком є наявність порушеного права. Недоведеність таких перешкод - підстава для відмови в задоволенні позовних вимог. Отже, враховуючи положення статті 82 ЦПК України, суд дійшов висновку, що твердження позивача в частині існування перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження як в судовому засіданні, так і матеріалами справи, а тому відповідні вимоги в означеній частині позову, задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про встановлення графіку спілкування онуки з дідусем, слід відзначити наступне. За правилами частини другої статті 159\~СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення\~з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» і частини четвертої\~статті 10\~ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Положення статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ\~\~у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми\~і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування запропоновано погодити наступний графік спілкування онуки [PERSON] з дідом [PERSON] : - спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - першу та третю суботу або неділю місяця з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем реєстрації діда без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між мамою і дідусем, але не менше ніж за один день до спілкування. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. При визначенні способу участі дідуся у вихованні онуки, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, сама дитина в судовому засіданні визнала, що незнайома з дідусем, взагалі не пам`ятає його, тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні онуки, що не суперечить її інтересам та з урахуванням її бажання. Крім того, рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.10.2023 в справі №373/87/23 визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , шляхом надання їй можливості: - спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу або неділю з 15:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини або у будь-який інший час за попередньою домовленістю між [PERSON] та [PERSON] не менше, ніж за один день до спілкування. З врахуванням задоволених позовних вимог бабусі малолітньої [PERSON] щодо спілкування суд вважає, що спілкування дитини із своїми бабусею та дідусем не повинні перешкоджати повноцінному спілкуванню дитини всередині родини та бути обтяжливими для самої малолітньої дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством гарантовано право бабусі та дідуся на участь у вихованні онуків. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони, перш за все, в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що матиме позитивний вплив на дитину та її виховання. Вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з онукою суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний ним спосіб такої участі, а також запропонований органом опіки і піклування у висновку не в повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Надаючи оцінку запропонованому органом опіки і піклування графіку, суд дійшов висновку, що з урахуванням віку онуки, її інтересів, а також, як зазначила сама малолітня дитина, недостатнього знайомства дитини з дідусем, доцільно визначити наступний спосіб участі дідуся у вихованні та спілкуванні з дитиною: за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу або неділю з 15:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання дідуся або у будь-який інший час за попередньою домовленістю між сторонами не менше, ніж за один день до спілкування, в присутності матері дитини або за згодою матері за її відсутності. Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог в частині бажаного ним графіку спілкування та виховання дитини, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онукою, з огляду на її вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі матері в її вихованні, спілкування дитини з рідними всередині родини. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі дідуся у вихованні онуки та спілкуванні з нею у повній мірі відповідає інтересам як дідуся, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі дідуся у процесі виховання онуки. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та дідусю слід налагодити відносини між собою у питанні досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування. Враховуючи вищевикладене, а також взявши до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування дідуся з онукою та участь у її вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини та, враховуючи її бажання на зустрічі, зокрема й те, що, як відзначила сама дитина, вона не знає свого дідуся, окрім як з розповідей бабусі та мами, а позивач вже тривалий час проживає за межами України. Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем. На думку суду, саме такі побачення, за умов належного виконання сторонами своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітньої дитини, нададуть можливість налагодити зв`язок дитини з дідусем та забезпечити права дитини та дідуся, а також в подальшому можливість розглянути питання про збільшення частоти чи тривалості зустрічей діда з онучкою. Отже, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онукою буде сприяти її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і дідуся, забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, представником відповідача до закінчення судових дебатів зроблено заяву про намір подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом даної справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial