Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд: визнати відсутнім право іпотеки [PERSON] на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме житлового будинку [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1631640463101), яке виникло на підставі договору відступлення права за іпотечним договором, посвідченим 15.09.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саврасовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за номером №2642 від 13.09.2021 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за номером №2523; скасувати державну реєстрацію права іпотеки [PERSON] на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м., житловою площею 64,2 кв.м. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про іпотеку 27677403, дата та час державної реєстрації: 13.09.2021 18:05:55; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] зазначила, що 20 жовтня 2003 року вона на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №5325 від 20.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О., придбала у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. в м. Харкові. З метою купівлі вказаної нерухомості, нею було укладено з ПАТ «Банк «Таврика» кредитний договір від 20.10.2003 року. З метою виконання зобов`язання за кредитним договором, на будинок [ADDRESS] , було накладено заборону на відчуження за заявою ПАТ «Банк «Таврика», що відображено в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після повернення всієї суми кредитних коштів ПАТ Банк «Банк «Таврика» та закриття кредиту, Харківська філія Акціонерного банку «Таврика» звернулась до приватного нотаріуса Трубнікова С.О. з листом №554 від 08.07.2008 року про зняття заборони на відчуження будинку [ADDRESS] . Акціонерне товариство «Таврика » припинило свою діяльність у 2012 році. 01 червня 2007 року між нею та [PERSON] підписано в простій письмовій формі договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] хоча і є її близькою родичкою, але не зважаючи на родинні відносини, діяла недобросовісно та за договором купівлі-продажу не передала їй жодних грошових коштів у зв`язку з чим вона вважала, що сторонами не було укладено зазначеного договору купівлі-продажу і перехід права власності на спірний житловий будинок до [PERSON] не відбувся. Саме вона була та є єдиним власником спірного будинку. Саме вона здійснювала оформлення договорів з комунальними підприємствами міста Харкова на надання послуг з електроенергії, каналізації, водопостачання, газопостачання та замовила проект газовідведення на будинок [ADDRESS] . Не зважаючи на те, що вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вона разом зі своєю дочкою [PERSON] , 1999 року народження з жовтня 2003 року, а з 2006 року зі своїм сином [PERSON] , 2006 року народження постійно мешкала та мешкає на даний час за адресою: [ADDRESS] , здійснювала і продовжує здійснювати реконструкцію цього будинку за власні кошти. Відповідач [PERSON] , не довівши до її відома інформацію про намір оформлення за собою права власності на спірний реконструйований будинок, звернулась із позовом про визнання права власності на будинок [ADDRESS] до Московського районного суду м.Харкова, рішенням якого від 16.12.2008 року по справі №2-12503/08 визнано право власності на спірний будинок (вже реконструйований) за [PERSON] . Підставою для задоволення позову [PERSON] став договір купівлі-продажу від 01.06.2007 року, який вона вважала неукладеним, що у 2018 році було підтверджено постановою апеляційного суду Харківської області. Після винесення постанови Апеляційним судом Харківської області від 24.04.2018 року по справі №2-12503/08 про скасування рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2008 року, вона зареєструвала за собою право власності на будинок [ADDRESS] площею 99,8 кв.м.. Поновленню права\~власності на\~спірний будинок\~за нею\~передувало внесення\~відомостей про\~припинення права\~власності на\~спірний будинок\~за [PERSON] \~15\~вересня 2011\~року між\~відповідачем [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір позики\~грошових коштів\~в еквіваленті\~80000,00\~доларів США,\~в простій\~письмовій формі.\~В забезпечення\~виконання зобов`язань\~за договором\~позики від\~15.09.2011\~року в\~цей же\~день між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір іпотеки,\~згідно умов\~якого [PERSON] \~передала в\~іпотеку житловий\~будинок [ADDRESS] загальною\~площею 247,5\~кв.м.,\~право власності\~на який\~за нею\~було зареєстровано\~за рішенням\~суду по\~цивільній справі\~№2-12503/08.\~13\~вересня 2021\~року відбулася\~переуступка права\~вимоги від\~первісного кредитора\~ [PERSON] \~до нового\~кредитора [PERSON] \~за договором\~позики в\~простій письмовій\~формі та\~іпотечним договором\~від 15.09.2011\~року,\~який було\~посвідчено нотаріально\~де боржником\~є [PERSON] .\~Одночасно з\~нотаріальним посвідченням\~договору іпотеки,\~приватним нотаріусом\~ХМНО Малаховою\~Г.І.\~було внесено\~до Єдиного\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно дані\~про обтяження\~іпотекою будинку\~ [ADDRESS] (реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~1631640463101),\~номер запису\~про іпотеку\~27677403\~від 13.09.2021\~року.\~З урахуванням\~несплати відповідачем\~ [PERSON] \~заборгованості за\~договором позики\~від 15.09.2011\~року,\~позикодавець [PERSON] \~звернувся до\~Комінтернівського районного\~суду м.\~Харкова із\~відповідним позовом\~до [PERSON] .\~Рішенням Комінтернівського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~11.04.2016\~року по\~справі №641/9200/15-ц\~позов [PERSON] \~задоволено в\~повному обсязі.\~Зазначене рішення\~було переглянуто\~Апеляційним судом\~Харківської області\~і рішенням\~апеляційної інстанції\~від 07.10.2016\~року задоволено\~апеляційну скаргу\~ [PERSON] \~та стягнуто\~на його\~користь з\~ [PERSON] \~2071112,00\~гривень,\~що еквівалентно\~80000,00\~доларам США\~на день\~стягнення. Позивач зазначає, що на момент укладання і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, тобто станом на 20.10.2003 р., коли право власності на спірний будинок перейшло до неї, будь-які записи у державних реєстрах про наявність обтяжень на приватний будинок, у тому числі у вигляді іпотеки, заборони або обмеження відчуження були відсутні. Жодні договори про встановлення будь-яких обтяжень, в тому числі і у вигляді іпотеки, вона ні з ким не укладала. Право власності на спірне майно зареєстровано за нею на підставі договору купівлі-продажу 2003 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2018 року по цивільній справі №2-12503/08. Отже, наявність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (книжкове володіння).Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися із позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим або про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (п.9 ч.І ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).Право власності на будинок набуто позивачем на підставі договору купівлі- продажу в результаті проведення державними органами законодавчо встановлених процедур щодо перевірки такого права, за відсутності на час укладення договору купівлі-продажу у відповідному державному реєстрі запису про таке обтяження, тому відповідальність за вказані процедури не може покладатися на позивача, який розраховував на їх належність та легітимність. На думку позивача, будь-які правові підстави для виникнення (набуття) у [PERSON] права іпотеки на будинок-відсутні, а відповідно відсутнє і право іпотеки на будинок. Також інформація про державну реєстрацію іпотеки в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підлягає скасуванню одночасно з визнанням відсутнім права іпотеки у [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Олійника О.О. від 18.10.2021, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. На підставі статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саврасову І.О., Харківську міську раду. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Олійника О.О. від 19.10.2021, у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на приватизацію земельної ділянки площею 486 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на якій знаходиться предмет іпотеки (відповідно до договору іпотеки № 2642 від 15.09.2011 року), а саме: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] - відмовлено. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Олійника О.О. від 21.01.2022, у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на приватизацію земельної ділянки площею 486 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на якій знаходиться предмет іпотеки (відповідно до договору іпотеки № 2642 від 15.09.2011 року), а саме: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] - відмовлено. На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справа №\~643/15196/21 направлена до Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.09.2022, справу №\~643/15196/21 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.01.2023, прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про визнання відсутнім права іпотеки та скасування державної реєстрації права іпотеки до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.04.2023 цивільну справу №\~643/15196/21 передано на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. 13.06.2023 до Московського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана цивільна справа №\~643/17688/21 згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.04.2023 про передачу справи на розгляд Московському районному суду м. Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року справу №\~643/17688/21 розподілено у\~провадження судді\~Московського районного\~суду м.\~Харкова Довготько\~Т.М. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2023 прийнято до провадження цивільну справу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2023, закрито підготовче\~провадження за\~позовною заявою\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ треті особи:\~ [PERSON] ,\~неповнолітній [PERSON] ,\~Департамент служб\~у справах\~дітей Харківської\~міської ради,\~приватний нотаріус\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Саврасова \~Інна Олександрівна,\~Харківська міська\~рада про\~визнання [PERSON] \~новим іпотекодавцем\~майна,\~що є\~предметом іпотеки\~та звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки,\~зустрічною позовною\~заявою [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ приватний нотаріус\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Малахова Галина\~Іванівна про\~визнання відсутнім\~права іпотеки\~та скасування\~державної реєстрації\~права іпотеки та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.10.2023, первісну позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті\~особи:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~інтересах\~\~неповнолітнього [PERSON] ,\~Департамент\~служб\~у справах\~дітей\~Харківської\~міської ради,\~приватний\~нотаріус\~Харківського міського\~нотаріального\~округу\~Саврасова Інна\~Олександрівна,\~Харківська\~міська\~рада про\~визнання\~ [PERSON] \~новим\~іпотекодавцем майна,\~що\~є\~предметом іпотеки\~та\~звернення\~стягнення на\~предмет\~іпотеки залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, а саме конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та доводки про доставку електронного документу до його електронного кабінету в системі «Електронний суд». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, а саме конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. В матеріалах справи мається заява представника [PERSON] [PERSON] від 25.10.2022, в якому він повідомляє Октябрський районний суд м.Полтави про те, що 24.10.2022 між ним та клієнтом [PERSON] розірвано договір про надання правової допомоги. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що 20 жовтня 2003 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О. і зареєстрований в реєстрі за №5325, що підтверджується копією Дублікату договору купівлі-продажу. Відповідно до п.1 Договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 486 кв.м. Державного фонду. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2008 року, у справі №2-12503/08 визнано договір купівлі-продажу індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] від 01.06.2007 року, укладеного у простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] , дійсним. Визнано за [PERSON] право власності на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS] . 15 вересня 2011 року відповідач [PERSON] уклала у простій письмовій формі договір позики з [PERSON] , відповідно до якого Позикодавець передав у власність Позичальнику належні йому гроші в сумі 640\~000 грн., що є еквівалентом 80\~000 доларів США, строком до 15.09.2012. На забезпечення виконання вказаних кредитних зобов`язань 15 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саврасовою І.О. та зареєстрований в реєстрі за №2642, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , загальною площею 247,5 кв. м, житловою площею 127,0 кв. м. Згідно Інформацієї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 15.09.2011 обтяження у вигляді зборони на нерухоме майно, відповідно до вищевказаного договору іпотеки. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2018 року, у справі №2-12503/08, рішення Московського районного суду м.Харкова від 16.12.2008, яким визнано за [PERSON] право власності на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS] скасоване, та ухвалено нове. У задоволені позову [PERSON] відмовлено. 30.08.2018 за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Підстава для державної реєстрації: постанова Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2018 №2-12503/08; дублікат договору купівлі-продажу. 13.09.2021 між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір відступлення права вимоги за Договором позики від 15.09.2011. Крім того, 13.09.2021 між [PERSON] та [PERSON] , укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором №2642 від 15.09.2011, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за №2523. Відповідно до якого, первісний Іпотекодержатель здійснює відступлення прав Іпотекодержателя за Іпотечним договором, посвідченим 15.09.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саврасовою І.О., зареєстрованим в реєстрі за №2642, де Іпотекодавцем є [PERSON] , новому Іпотекодержателю. Одночасно з укладенням цього договору здійснюється відступлення права вимоги за договором позики грошей від 15.09.2011, укладеним між Іпотекодавцем, як боржником та первісним Іпотекодержателем, як кредитором, у простій письмовій формі, в забезпечення якого був укладений іпотечний договір. Як вбачається з копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є сестрами, їх батьками значаться: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.09.2021, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 1987 р.н. Відповідно до копій свідоцтв про народження, позивач [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так, у цій справі позивач пред`явила позовні вимоги про визнання відсутнім права\~іпотеки [PERSON] \~ на\~нерухоме майно та скасування державної реєстрації права іпотеки за [PERSON] на житловий будинок. Посилається на те, що [PERSON] не мала права передавати в іпотеку житловий будинок, оскільки судове рішення, яким за нею було визнано право власності на це нерухоме майно, скасовано. \~\~Згідно із частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~\~ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до абзацу другого\~статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 5 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Так \~\~\~\~\~\~\~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.01.2021року у справа №\~522/1528/15-ц, звертає увагу, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником). Водночас Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої\~статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним. Так, відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі\~\~\~\~\~\~№ 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18). Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)\~(постанова\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц). Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зазначений принцип узгоджується із\~статтею 41 Конституції України, за якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,\~Цивільним Кодексом України. Так, відповідно до статей\~321,\~391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В пунктах 21 та 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 № 910/7266/14 роз`яснені наслідки скасування рішення суду. Так, суд зазначив, що якщо судове рішення скасоване, то воно не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (аналогічний висновок про застосування норм права викладений Верховним Судом України від 10.06.2015 №6-449цс15, від 24.06.2015 у справі №\~\~907/544/14). Скасування рішення суду, яке стало підставою набуття права власності на майно, є свідченням відсутності правової підстави у набувача майна за таким рішенням щодо володіння майном, визнання права власності на яке було предметом позову. Так, суд приходить до висновку, що право власності у\~\~ [PERSON] \~\~на житловий будинок [ADDRESS] не виникало. Враховуючи вищенаведене, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не мала права передавати в іпотеку спірний житловий будинок, оскільки не була законним володільцем іпотечного майна, а тому позовні вимоги про визнання відсутнім право\~іпотеки [PERSON] \~ на\~нерухоме майно підлягають задоволенню. Що стосується\~позовних вимог\~про скасування\~державної реєстрації\~права іпотеки\~за [PERSON] \~на житловий\~будинок, то\~суд відмовляє\~у задоволенні\~позову в\~цій частині,\~оскільки як\~вже було\~зазначено вище,\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц зроблено висновок про те, що судове рішення про задоволення вимоги про визнання відсутності права іпотеки є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позову пропорційно до задоволених вимог у розмірі 992грн.40коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial