Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду із вказаним позовом до [PERSON] в якому просила визнати за нею право власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої зокрема входить частка будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579 на якій розташований вказаний будинок. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла вона. Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Чевилюк В.Г. були видані їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на грошові вклади, земельні ділянки та на частку житлового будинку по [ADDRESS] . Водночас у видачі свідоцтва на частку земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6810100000:28:001:0579) на якій розташований вищевказаний будинок, їй було відмовлено із посиланням на те, що згідно правовстановлюючого документа вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток. За таких обставин, посилаючись на положення ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, зазначила, що оскілки вона набула право власності в порядку спадкування на частку житлового будинку [ADDRESS] , до неї перейшло право власності і на відповідну частку земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, на якій розташований вказаний будинок і яка передавалася для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою суду від 10.04.2023 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом [PERSON] та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. 25.04.2023 року відповідачем [PERSON] був поданий зустрічний позов до [PERSON] в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, останній просив визначити за ним частку в розмірі праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.2010 року [PERSON] був укладений договір дарування згідно якого останній подарував йому частину житлового будинку по [ADDRESS] . Іншим співвласником вказаного будинку була [PERSON] . У зв`язку із тим, що вони були співвласниками вказаного будинку у 2013 році вони провели приватизацію земельної ділянки, яка була виділена для обслуговування вказаного будинку, та 19.11.2013 року отримали Свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,1 га. Вказана земельна ділянка була передана йому [PERSON] у спільну сумісну власність без визначення часток. За таких обставин, посилаючись на положення ст.120 ЗК України, зазначив, що оскілки він є власником частки житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до нього переходить і право власності на відповідну частку земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, на якій розташований вказаний будинок і яка передавалася для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою суду від 08.05.2023 року поданий [PERSON] зустрічний позов був прийнятий до розгляду та об`єднаний в одне провадження із первісним позовом [PERSON] . У поданому [PERSON] відзиві на поданий [PERSON] позов, остання не заперечувала проти визнання за [PERSON] права власності на частки земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання в якому останній просив розглянути справу за його відсутності. Фактичні обставини справи встановлені судом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.07.2002 року (справа №2-6661/2002) було визнано право власності за [PERSON] право власності на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення набуло законної сили 12.08.2002 року та на його підставі у БТІ м. Хмельницький за [PERSON] було зареєстроване право власності на частину вказаного домоволодіння. 21.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] частину житлового будинку [ADDRESS] . Як зазначено у договорі вказана частка житлового будинку розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6810100000:28:001:0468, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої 20.12.2010 року Управлінням Держкомзему в м. Хмельницькому за р№343/01-45. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т.П. та зареєстрований за номером 1441. На підставі вказаного договору 27.12.2010 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації за [PERSON] було зареєстровано право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , про що видано свідоцтво про держану реєстрацію. Згідно довідки від 20.10.2010 року №343/01-45 Управління Держкомзему в м. Хмельницькому Хмельницької області земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:28:001:0468, що розташована у [ADDRESS] , відносилася до категорії земель житлової і громадської забудови, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, форма власності державна. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 13035119 від 19.11.2013 земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських споруд (присадибна ділянка) належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що Хмельницьким районним ВДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчинено відповідний актовий запис за №140 та видано свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відрилася спадщина, яку, як спадкоємець першої черги, прийняла [PERSON] . На підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини приватним нотаріусом Хмельницького міськрайонного нотаріального округу після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №10/2021. 17.03.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Чевилюк В.Г. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного свідоцтва 17.03.2023 року у Державному реєстрі речових прав за [PERSON] було зареєстроване право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] . Також листом від 20.01.2023 року №03/01-16 приватним нотаріусом Чевилюк В.Г. було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579 із посиланням на те, що вказана земельна ділянка була набута в порядку приватизації [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність без визначення часток щодо кожного співвласника. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Приписами частин 1, п.1 частини 2 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ; способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно частини 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ч.1 ст.328 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Згідно частини 2 ст.120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Відповідно до положень ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Положеннями ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Дослідженими матеріалами справи встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . На вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння [ADDRESS] , яке належало на праві спільної часткової власності по частці кожному відповідно [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] право власності на належну останній частку у домоволодінні [ADDRESS] набула в порядку спадкування [PERSON] . Відповідно, в силу положень ст.ст. 377, 1216, 1225, 1226 ЦК України та ст.120 ЗК України, останній перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване вказане домоволодіння (земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579) у розмірі частки, що належала [PERSON] . При цьому, в силу презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, а також враховуючи частку домоволодіння, яке успадкувала [PERSON] після смерті [PERSON] , розмір успадкованої частки у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579 становить частки. Відповідно розмір частки у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:28:001:0579 що належить [PERSON] становить також . З огляду на викладене суд вважає що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, а також зустрічний позов [PERSON] про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved