Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 січня 2022 року представниками ПАТ «Закарпаттяобленерго» було проведено обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, в ході якого виявлено самовільне підключення шляхом зриву пломби енергозбуту, яка була встановлена на дообліковому вимикачі згідно акту збереження пломб (абонент був відключений за борг), про що складено Акт про порушення № 130660 від 11 січня 2022 року. Під час складання акту був присутній представник споживача [PERSON] , який забезпечив доступ працівникам товариства до приладу обліку та якому було вручено один примірник акту, про що останній підписався. На вказані у акті час та дату засідання комісії по розгляду 19 січня 2022 року відповідач не з`явився, а також повторно на 22 лютого 2022 року також не прийшов. На підставі п. 5.5.5. ПРРЕЕ комісією позивача по розгляду актів про порушення було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПРРЕЕ та встановлено, що за період з 20 вересня 2021 року по 11 січня 2022 року діями відповідача заподіяно збитки ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на суму 4 687,34 грн, що становить 1 879 кВт/год недооблікованої електричної енергії, про що зазначено у протоколі засідання комісії від 22 лютого 2023 року № 31, який направлено відповідачу, однак, станом на день звернення до суду з даним позовом сума боргу відповідачем не сплачена, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Спірні правовідносини постачання електричної енергії фізичним особам регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року за № 312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 року за № 562 та іншими законодавчими актами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] здійснює споживання електричної енергії на підставі Договору на поставку електричної енергії від 01 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , яка підключена до мереж електричної енергії, а тому він є споживачем електричної енергії згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року. Відповідно до ст. 316-319 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов`язує. Саме на власника покладено обов`язок та відповідальність за збереження приладів обліку води, електроенергії та інше. Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та умов укладених договорів (ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до абзацу 1 пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року за № 312 (далі ПРРЕЕ), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ комісія з розгляду актів про порушення визначає обсяг не облікованої електричної енергії саме на підставі акта про порушення. Саме такий акт, який містить всю інформацію, отриману в ході перевірки, є підставою для проведення нарахувань. В\~ ході проведеного 11 січня 2022 року обстеження електроустановок споживача [PERSON] у будинку [ADDRESS] , було виявлено порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення шляхом зриву пломби енергозбуту, яка була встановлена на дообліковому вимикачі згідно акту збереження пломб (абонент був відключений за борг). Спожита таким чином електрична енергія не враховувалася і не сплачувалася, про що складено Акт про порушення № 130660 від 11 січня 2022 року та проведено нарахування на суму 4 687,34 грн, що становить 1 879 кВт/год недооблікованої електричної енергії, яку відповідач на час розгляду справи в суді не відшкодував. Зазначений акт відповідає вимогам п. 8.2.5 ПРРЕЕ, оскільки підписаний уповноваженими представниками позивача та уповноважена споживачем особа. Акт про порушення ПКЕЕ є належним доказом вчиненого правопорушення, за яким здійснюється нарахування обсягу та вартості неврахованої спожитої електроенергії. Така правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19 лютого 2020 року в справі №917/2052/17. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановив, що внаслідок порушення відповідачем [PERSON] ПКЕЕ мало місце самовільне підключення струмоприймачів споживача поза засобом обліку електроенергії за адресою: будинок [ADDRESS] , у зв`язку з чим, позивачу було завдано матеріальних збитків. За змістом ст. 11-16, 22, 526, 611, 623, 1166 ЦК України цивільно-правові зобов`язання виникають, зокрема, із заподіяння шкоди і повинні належно виконуватися. Особа має право на відшкодування завданої їй винними діями іншої особи шкоди, тобто факт порушення правил користування електроенергією тягне за собою виникнення у винної особи обов`язку відшкодувати завдані збитки. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні, а тому позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 684 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved