Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

представник органу опіки та піклування Благовіщенської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] опікуна малолітнього [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] являється матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 22.06.2022 року, на підставі поданої заяви [PERSON] та заяви матері дитини [PERSON] заяви про визнання батьківства від 21 червня 2022 року. З батьком дитини [PERSON] , відповідач [PERSON] у законному шлюбі не перебувала. [PERSON] рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2022 року позбавлена батьківських прав стосовно шести дітей, в тому числі і відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 20.12.2022 року рішенням Ульяновського районного суду [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 23.02.2023 року №28 "Про надання статусу дитина, позбавлена батьківського піклування" [PERSON] встановлено статус - дитина позбавлена батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 23.02.2023 року №37 "Про встановлення опіки над [PERSON] дитиною, позбавленою батьківського піклування" встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, якою підтримує заявлені вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку: Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 17.03.2023 року, батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] ( а.с.13). 28 червня 2022 року рішенням Ульяновського районного суду [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] ( а.с.17-20). Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 23.02.2023 року №28 "Про надання статусу дитина, позбавлена батьківського піклування" [PERSON] встановлено статус - дитина позбавлена батьківського піклування ( а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 23.02.2023 року №37 " Про встановлення опіки над [PERSON] дитиною, позбавленою батьківського піклування" встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] [INFO] ( а.с.15). Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, отже, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 і ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved