Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

26.09.2023 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, частина квартири [ADDRESS] . [PERSON] вказала, що вона зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , проте там не проживала, а жила в квартирі [ADDRESS] разом із батьком, до його смерті та продовжує там проживати. Із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки вважала, що проживала разом із батьком на момент його смерті. Оскільки вона була зареєстрована в іншій квартирі, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , станом на час відкриття спадщини, в квартирі [ADDRESS] . 02.10.2023 року суддя відкрив у справі окреме провадження та призначив судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] просила суд заяву задовольнити, пояснила, що вона завжди проживала в квартирі [ADDRESS] . Вона також придбала квартиру [ADDRESS] , зареєструвалась в ній для оформлення особових рахунків на сплату за комунальні послуги, проте ніколи там не жила. Вона продовжувала жити в квартирі [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] до його смерті і проживає там дотепер. Представник заявника адвокат Кравченко С.І. заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради Кіпа О.В. направила суду письмову заявe, в якій просить вирішити справу на розсуд суду, розглядати заяву без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. До такого висновку пришов Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 року по справі №484/747/17. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6-14). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. була зведена спадкова справа. 06.09.2023 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва на частку квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що [PERSON] на день смерті спадкодавця не була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с. 18). Місцем реєстрації заявника [PERSON] є квартира [ADDRESS] . Померлий [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Судом були досліджені докази проживання заявника разом із батьком на момент його смерті в [ADDRESS] . Так, заявник надала акт про фактичне проживання, відповідно кого в квартирі [ADDRESS] з 29.06.2016 по теперішній час проживає [PERSON] (а.с. 16). Також суду надані докази оплати витрат на поховання батька договір на поховання, свідоцтво про поховання, договір та квитанція про оплату витрат на поховання. Заявник надала суду квитанції, які підтверджують сплату нею витрат на житлово-комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] . В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні показання. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що вони проживають в будинку [ADDRESS] , знають [PERSON] та її батька [PERSON] як своїх сусідів. Вони на протязі багатьох років бачили, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом із своїм батьком. Хто живе в квартирі [ADDRESS] , яка розташована поруч, їм не відомо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених доказів був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому її заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved