Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

27.09.2023 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про встановлення часу для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , а саме: кожну першу та третю суботу або неділю місяця з 14 год до 16 год за місцем проживання позивачки по [ADDRESS] та/або в громадських місцях чи зонах дитячого відпочинку м. Славута без пристуності матері [PERSON] , а також в день народження [PERSON] 07 листопада кожного наступного року і під час святкових днів кожного року: Новий рік, Великдень, День Святого Миколая, Різдво за бажанням дитини без обмеження у часі. Крім цього позивачка просить зобов`язати відповідачку надавати дитину - [PERSON] у визначений в рішенні суду час та не чинити перешкод позивачці у спілкуванні з онуком. У вступному слові позивачка та її представник пояснили, що позивачка є матір`ю [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . В цьому шлюбі народився [PERSON] , [INFO] , який є онуком позивачки [PERSON] 28 лютого 2022 року шлюб між відповідачкою та [PERSON] розірваний, а малолітній [PERSON] залишився проживати з відповідачкою. [PERSON] сплачує аліменти в користь відповідачки на утримання сина; на теперішній час перебуває за кордоном та спілкується з дитиною через соціальні мережі. У 2021 році відповідачка не заперечувала проти спілкування онука з бабусею [PERSON] та навіть приводила [PERSON] до неї на кілька годин. Проте відповідачка вдруге одружилася, чекає дитину в другому шлюбі і стала заперечувати проти побачень позивачки з онуком [PERSON] , добровільно не дає онука для позивачки та заперечує проти їх зустрічей, забороняє приходити до дитсадка, передавати подарунки і гостинці. Позивачка бажає приймати участь у житті онука [PERSON] , має можливість допомагати відповідачці з організацією навчання дитини. Батьки відповідачки померли, тому у [PERSON] лише одна бабуся - позивачка. Стосунки між позивачкою і [PERSON] хороші, він знає бабусю, любить її. Тому поросять позов задовольнити, встановити дні побачень позивачки з онуком без присутності матері - відповідачки [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом. У письмовому відзиві просить відмовити в задоволенні позову, так як вважає, що під час зустрічей бабуся [PERSON] налаштовує дитину проти неї. Представник відповідачки - адвокат Сахнюк О.В. у вступному слові вказав на те, що позивачка частково визнає позовні вимоги, так як усвідомлює, що законом передбачене право бабусі на побачення з онуком та на участь в його вихованні. Проте оскільки після спілкування малолітнього [PERSON] , [INFO] , з бабусею - позивачкою [PERSON] відповідачка стала помічати зміни в настрої та свідомості дитини, вважає, що перших півроку після набрання рішенням суду законної сили зустрічі малолітнього [PERSON] з бабусею можливі в першу та третю суботу місяця з 14.00 год до 16.00 год, але лише в присутності матері та за місцем проживання дитини або в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр тощо), що призначені для повноцінного відпочинку дитини та відповідають його віку і стану здоров`я. За погодженням з матір`ю дитини побачення з бабусею можуть відбуватися також і в інших місцях. Не заперечує проти зустрічей позивачки з малолітнім [PERSON] наступного дня після його дня народження, тобто 08 листопада кожного року з 14.00 год до 18.00 год за бажанням дитини, в тому числі за місцем проживання бабусі. Вважає, що побачення бабусі з онуком [PERSON] на Новий рік, Великдень, Різдво чи на День Святого Миколая неможливі, так як в такі дні дитина повинна бути в колі сім`ї з мамою. Просить позов задовольнити частково. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09 лютого 1990 року (а.с.7). Відповідачка [PERSON] та син позивачки [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13 листопада 2018 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 лютого 2022 року розірваний рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області (а.с.8). Таким чином, в ході судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] є бабою для [PERSON] , [INFO] [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, у двокімнатній квартирі з усіма зручностями та забезпечена сучасними меблями, побутовою технікою. У квартирі чисто, є окрема кімната для малолітньої дитини, наявні дитячі іграшки, що стверджується паспортом громадянина України [PERSON] та актом обстеження житлово-побутових умов від 23.10.2023 р (а.с.4, 36). Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] в [ADDRESS] , на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, у трьохкімнатній квартирі з усіма зручностями; забезпечені сучасними меблями, іграшками, оргтехнікою для розвитку дитини; дитина має окрему кімнату, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 23.10.2023 р (а.с.37). Отже, онук [PERSON] проживає окремо від баби [PERSON] . Стан здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , задовільний, хоча протягом 2018 - 2023 р він неодноразово хворів вірусними інфекціями та простудними захворюваннями, що стверджується довідкою дитячого лікаря [PERSON] (а.с.38). З пояснень позивачки та з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що відповідачка не бажає добровільно вирішити питання про участь баби [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] . Під час короткочасних зустрічей баби [PERSON] з онуком біля дитячого садка в присутності матері відповідачки [PERSON] малолітній [PERSON] проявляв свою прихильність до бабусі, обнімав її, із задоволенням брав подарунки. [PERSON] ніколи негативно чи образливо не називала відповідачку, не налаштовувала дитину проти матері. Але його мама [PERSON] не виявляла бажання, щоб зустрічі онука з бабою продовжувались або були більш тривалими. Відповідно до статті 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо вихованні внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно зі ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частиною 2 статті 2 СК України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, ділом, прабабою, прадідом та внуками. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Частиною 2 статті 159 СК України передбачено, що суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При встановленні способу спілкування, необхідно дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків, а також бабусі та дідуся у вихованні дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із системного тлумачення Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною баби та діда, які проживають окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) системний аналіз норм Сімейного кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право баби [PERSON] на спілкування із малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , чи обставин, які б свідчили що її спілкування перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало її побачення з дитиною, судом не встановлено, відповідачкою та її представником не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що систематичні побачення онука з бабою зашкодять здоров`ю дитини або її інтересам відповідачкою та її представником суду не надано. Орган опіки та піклування Славутської міської ради у висновку від 26.10.2023 р вказує на те, що встановлення способу участі [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає його інтересам (а.с.34-35). Представник органу опіки та піклування Славутської міської ради Шаргородська Н.І. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та пояснила, що житлово-побутові умови позивачки [PERSON] є хорошими та достатніми для перебування чи проживання дитини, жодних фактів, які вказували б на негативні наслідки спілкування баби з онуком, в ході обстеження умов проживання дитини та баби встановлено не було. Наведене стверджується також Актами обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 23.10.2023 р та [PERSON] від 23.10.2023 р. Враховуючи наведене, практику ЄСПЛ (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року), суд вважає, що тривалість часу, проведеного дитиною з бабою, може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини, а тому знаходить за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визначення днів та часу побачень [PERSON] з бабою [PERSON] кожної першої і третьої суботи місяця з 14:00 год до 16:00 год за місцем проживання дитини або за місцем проживання баби або в інших громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, дитячі майданчики, кінотеатр, дитяче кафе та інші безпечні громадські місця). Разом з тим, враховуючи характер відносин між бабою та матір`ю малолітнього [PERSON] , суд знаходить можливим встановити дні побачень [PERSON] з онуком [PERSON] кожної першої і третьої суботи місяця з 14:00 год до 16:00 год протягом двох місяців з часу набрання рішенням суду законної сили у присутності матері - [PERSON] , а потім без присутності матері. Узгодивши позиції сторін, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд також знаходить за можливе встановити дні та години побачень баби [PERSON] з онуком [PERSON] у визначених вище місцях: наступний день після дня народження [PERSON] - 08 листопада кожного року з 14:00 год до 18:00 год, 01 січня кожного року з 14:00 год до 16:00 год, другий день Великодня кожного року з 14:00 год до 16:00 год, другий день Різдва - 26 грудня кожного року з 14:00 год до 16:00 год та в День Святого Миколая 06 грудня кожного року для вручення подарунка.

Outcome: partial