Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором позики № 3843948 від 28 листопада 2020 року в розмірі 15260,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10260,00 грн. сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначив,\~що 28\~листопада 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі Первісний кредитор, ТОВ « БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (далі Відповідач або Позичальник) було укладено Договір Позики № 3843948 Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підписи сторін. 14.06.2021 між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір № 14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15260,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10260,00 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити. 10.07.2023 вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. 21 серпня 2023 року від представника відповідачки адвоката Дубовик В.В. надійшов відзив на позовну заяву, просить в позові відмовити в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. який за його твердженням був укладений між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачкою 28.11.2020. У якості доказу Позивачем надано до суду роздруківку з назвою «Договір позики. який містить дані, що не відповідають дійсності, а саме адреса та номер телефону позичальника. Ці реквізити не відповідають адресі реєстрації та проживання Відповідачки та її контактному номеру телефону, а тому даний доказ не с належним. Окрім того, позивачем не надано до суду доказів, що підтверджують дотримання вимог Закону України «Про електронну комерцію» та факт підпису Відповідачкою договору № 3843948 від 28.11.2020. Позивачем не надано доказів факту відправки на мобільний номер телефону одноразового ідентифікатора / електронного підпису, не вказано номера мобільного телефону на який відправляється одноразовий ідентифікатор/електронний підпис, не підтверджено факт належності відповідного номера мобільного телефону, на момент датування відповідного кредитного договору Відповідачці. Відтак, не є доведеним факт укладання кредитного договору безпосередньо. Недоведеним є і факт отримання Відповідачкою кредитних коштів за договором кредиту. Розрахунок заборгованості не можна вважати допустимим доказом, що підтверджує наявність заборгованості, оскільки такий розрахунок не є первинним документом, жодного іншого первинного документу до позовної заяви не додано Невідомою є також інформація на який саме банківський рахунок відправлялись кошти, тобто у наданому договорі не зазначено повних реквізитів банківського рахунку. Із наданих позивачем доказів вбачається і відсутність паспортних даних Відповідачки, що в принципі унеможливило б її ідентифікацію, як фізичної особи. Інших належних доказів Позивачем до суду не надано. Усі інші додатки до позовної заяви підтверджують виключно статус Позивача та факт укладання між ним та ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів». Аналіз складових позовних вимог також вказує на безпідставність вимог. До складу позовних вимог входить заборгованість за відсотками по кредиту в розмірі 10260,00 грн. без зазначення періоду нарахування вказаної суми. При цьому, із наданого позивачем договору позики вбачається строк кредитування 30 днів та відсоткова ставка 1,99%. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Зважаючи на це, за умови доведеності факту наявності кредитних зобов`язань, сума відсотків від 5000,00 грн. за 30 днів зі ставкою 1,99 мала б складати не більше ніж 2985,00 грн. Тому, очевидним є намір позивача безпідставно одержати грошові кошти за рахунок відповідачки. 28 серпня 2023 року на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, де позивач зазначає, що відзив на позовну заяву є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У своїй відповіді на відзив позивач надав пояснення в межах пред`явленого позову. Окрім того зазначив, що електронний договір Позики, який був укладений між ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«І БЕЗПЕЧНЕ\~АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ\~КРЕДИТІВ» (далі\~Первісний кредитор,\~ТОВ «\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»)\~та [PERSON] ,\~без проходження\~реєстрації для\~створення Особистого\~кабінету Позичальника,\~без здійснення\~входу Відповідачем\~на веб-сайт\~за допомогою\~Логіна пароля\~особистого кабінету,\~без отримання\~Одноразового Ідентифікатора\~(коду,\~що відповідно\~до Правил\~є електронним\~підписом позичальника,\~який використовується\~ним як\~аналог власноручного\~підпису),\~не було\~б укладено. У відповідності до умов договору позики, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 7tiSIwq0Bh, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаного Позичальником при укладанні договору [NUMBER] . Окрім того зазначають, що згідно Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронну торгівлю», електронні підписи бувають недосконалими, удосконалими та/або з одноразовим ідентифікатором, кваліфікованими. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі - «ЕПО») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису. Що стосується доказів перерахунку коштів та розрахунку заборгованості, то позивач зазначає наступне: У відповідності до умов договору, кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі на банківську картку вказану власноруч Позичальником при укладанні договору. При заповненні форм на сайті товариства Позичальником власноручно зазначено реквізити платіжної картки [NUMBER] , на яку і було перераховано кошти. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення коштів за укладеними з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договором позики, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним позикодавцем. Також позивач зазначив, що перерахування коштів на платіжну карту [PERSON] за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн - платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, послуг тому видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу у банківській виписці не є можливим. Також позивач зазначає, що [PERSON] як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання коштів по Договору позики, але не скористалася цим правом. Що стосується нарахування відсотків, так згідно п.1 Договору Позики № 3843948 від 28.11.2020 укладеному з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. П.6. Правил передбачено нарахування, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів і порядок повернення позики. B наданому Первісним позикодавцем Розрахунку заборгованості за Договором позики № 3843948 від 28.11.2020 відображено надану суму позики: 5000,00 грн. та деталізовано порядок нарахування заборгованості за договором позики. Відповідно до\~п.6.5\~Правил,\~Уразі неповернения/повернення\~не в\~розмірі/несвоєчасного\~повернення та\~процентів,\~Позичальнику на\~таку неповернуту\~Позику (або\~її частину)\~нараховуються Проценти\~у розмірі,\~передбаченому Договором\~позики,\~за кожний\~день понадстрокового\~користування Позикою\~(або\~її частиною),\~починаючи з\~першого дня\~такого понадстрокового\~користування та\~закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь- якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно понадстрокове користування. B якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Тобто, нарахування процентів за договором позики було здійснено у відповідності до умов договору позики та Правил, а надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за Договором позики № 3843948 від 28.11.2020. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Окрім того, суд зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Приймаючи до уваги обмеження строків розгляду справи, які встановлені процесуальним законом, ненадання доказів поважності неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній документами, оскільки зібрані матеріали справи містять всі необхідні докази для вирішення спору. Крім того, явка учасників справи у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою. Суд,\~дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає до\~часткового задоволення з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 28 листопада 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі Первісний кредитор, ТОВ « БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] (було укладено Договір Позики № 3843948 (далі Договір Позики). Договір позики № 3843948 від 28 листопада 2020 року підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1 Договору позики № 3843948 від 28 листопада 2020 року, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору, строк (Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті http://mycredit.ua/ru/documents-license з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайт http://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 4.2. п. 4 Договору позики) Правила надання грошових коштів y позику ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають в ЗАГАЛЬНОМУ доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно листа директора ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" №12/10-2023-4 від 12.10.2023, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (надалі Компанія), яке діє на підставі Витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензию на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 №21/764-рк, відповідно до умов Договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», було здійснено наступні успішні перекази: 28.11.2020 року, сума 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), відбувся успішний переказ на карту № [NUMBER] . Номер платежу [NUMBER] . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-скваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій. В зв`язку з цим виділити запитувані транзакції як окремі платежі у банківській виписці не є можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 14.06.2021 між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір № 14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.3. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, Фактор протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників зобов`язуються направити, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього Договору, письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. А як зазначено в п. 3.7. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Договорами позики, Право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі Права вимоги до фактора. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15260,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10260,00 грн. сума заборгованості за відсотками. За змістом статей 525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Отже, обов`язок відповідача повернути кошти позивачу передбачений законом та договором між ними. Згідно ст.. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані велектронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четвертастатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Із матеріалів справи вбачається, що договір Позики №3843948 від 28 листопада 2020 року між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який [PERSON] використала для підтвердження підписання кредитного договору. Отже, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологія (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. У оферті первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. [PERSON] ініціювала укладення вищезазначеного договору позики, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Індивідуальна частина оспорюваного договору про надання фінансового кредиту містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору такого змісту. Згідно ст.638 ЦПК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦПК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642 ЦПК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У частинах першій, третій статті 509 ПК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду своїй правовій позиції, викладеній у постанові від 16.12.2020 році у справі № 561/77/19 (провадження № 61-20799св19) щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора зазначає: «Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом б частини першої статті 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону. вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа....». Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи апелянта. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу [PERSON] на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір Позики між [PERSON] та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. Таким чином, договір Позики №3843948 від 28 листопада 2020 року, підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між [PERSON] та Первісними кредитором не було б укладено, а тому суд приходить до висновку про наявність волевиявлення з боку відповідача на укладення договору кредиту в електронній формі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 вказано, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати апелянтом в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами є нічим іншим, як визнанням вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами. [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, а договір Позики є дійсним та ніким не скасований, а тому підлягає виконанню. Однак, судом встановлено що в частині нарахування заборгованості відповідачу за відсотками за договором позики № 3843948 від 28.11.2020, визначено умови кредитування, зокрема: розмір кредиту: 5000,00 грн; строк кредитування кредитом 30 днів; строк дії Договору 3 роки; відсоткова ставка 1,99% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 215.35 %, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 5885 грн, за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; максимальна відсоткова ставка - 2,70% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; всі інші умови викладені у Правилах які є невід`ємною частиною Договору. Крім того, слід зазначити, що на обґрунтування правомірності нарахування відсотків за кредитним договором позивач посилається на Правила надання грошових коштів у позику. Однак, до позовної заяви не долучено таких правил. Позивач не довів, що відповідач ознайомився з ними та підтвердив таке ознайомлення своїм підписом. Позивачем не надано підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків за користування кредитом. У зв`язку з цим, Правила надання грошових коштів у позику, на які посилається позивач не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.11.2020. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Схожий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі №342/180/17. Більше того, на переконання суду вказана умова щодо щоденного нарахування відсотків на суму простроченого грошового зобов`язання, поза межами строку користування кредитом, відповідає положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, як міра відповідальності, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню лише проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за відсотками на загальну суму 10260 грн не відповідає вимогам ч. 2 ст.625 ЦК України, оскільки така не обумовлена підписаними відповідачем умовами та значно перевищує передбачені вказані нормою три проценти річних від простроченої суми, а тому не може бути задоволена судом. В свою чергу, суд також бере до уваги, що прохальна частина позовної заяви не містить вимог позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми, в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому суд не в праві виходити за межі заявлених позивачем вимог. Однак зважаючи на те, що відповідачем зобов`язання за договором належним чином виконані не були, а сторонами Договору було обумовлено максимальна відсоткова ставка у розмірі 2,70% за один день користування кредитом, яка повинна застосовуватися за умови неналежного виконання умов договору, то беручи до уваги строк кредитування та суму наданого кредиту, з відповідача також підлягає стягненню сума в розмірі - 4050 гривень, як відсотки за користування кредитом. (строк кредитування -30 днів помножити на максимальну відсоткову ставку у розмірі 2,70% за один день користування кредитом , що становить 81% від основного боргу), що становить 4050 гривень відсотків. Нарахування позивачем заборгованості по процентам понад строк користування позикою є безпідставними, оскільки після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (висновки Великої Палати ВС, пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12). За таких обставин позов\~Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договороами слід задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Договором позики № 3843948 від 28 листопада 2020 року в розмірі 9050,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4050 грн. сума заборгованості за відсотками. З приводу стягнення судових витрат судом встановлено наступне. Згідно з п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 15260 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 9050 грн, що становить 59,31 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1471,48 грн., що складає 59,31 % від 2481 грн.

Outcome: partial