Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, відзиву. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати незаконними та скасувати розпорядження міського голови Бикова Д.Г. №95-р від 30.05.2023, № 121-р від 21.06.2023, № 129-р від 07.07.2023 в частині відсторонення директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» (далі КЗК «Міський Палац культури і творчості») [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язків. Стягнути на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 49440,26 грн за час незаконного відсторонення від роботи. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі контракту №49 від 16.06.2010 [PERSON] обіймає посаду директора комунального закладу культури «Міський палац культури творчості» Горішьоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 26.05.2023 розпорядженням №93 міського голови Бикова Д.Г. було доручено фінансовому управлінню Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області протягом 10 робочих днів здійснити перевірку КЗК «Міський Палац культури і творчості» за листопад 2022 - травень 2023. 30.05.2023 міським головою Биковим Д.Г. видане розпорядження №95-р «Про продовження перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності КЗК «Міський Палац культури і творчості», яким було вирішено тимчасово з 30.05.2023 по 23.06.2023 відсторонити директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямів діяльності директора закладу, з`ясування питання невиконання (належного виконання) його обов`язків. 21.06.2023 міським головою Биковим Д.Г. було видане розпорядження 121-р «Про продовження перевірки окремих питань фінансово - господарської діяльності комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» за період листопад 2022 травень 2023 року на 10 днів з 26.06.2023 по 07.07.2023 та тимчасово з 26.06.2023 року по 07.07.2023 відсторонено директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямів діяльності директора закладу для з`ясування питання невиконання його обов`язків. 07.07.2023 міським головою Биковим Д.Г. було видане розпорядження 129-р « Про продовження перевірки окремих питань фінансово господарської діяльності комунального закладу культури «Міський Палан культури і творчості», вказаним розпорядженням було продовжено відсторонення директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов?язків у зв?язку з проведенням перевірки з 10.07.2023 року по 04.08.2023 р. Таким чином починаючи з 30.05.2023 року по час звернення до суду з відповідним позовом [PERSON] відсторонений від виконання покладених на нього обов?язків директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» та не отримував за вказаний період заробітної плати. Вважає розпорядження міського голови Бикова Д.Г. № 95-р від 30.05.2023, №l21 від 21.06.2023 року та №129 від 07.07.2023 року в частині тимчасового відсторонення директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» [PERSON] від виконання покладених на нього обов?язків у зв?язку з проведенням перевірки окремих напрямів діяльності директора Закладу для з?ясування питання невиконання (неналежного виконання) його обов?язків не законими та такими що порушують його конституційні права. Зазначає, що вказані розпорядження про тимчасове відсторонення директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» [PERSON] від виконання покладених на нього обов?язків у зв?язку з проведенням перевірки не відповідають вимогам трудового законодавства у зв?язку із тим, що вони не містить визначеної законом підстави для такого відсторонення. Також вказані розпорядження не містять інформації в чому саме полягає невиконання (неналежного виконання) [PERSON] обов?язків директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості». Також просить стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. 01.09.2023 від представника співвідповідача Бикова Д.Г. - адвоката Олешка С.С. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність та наявність юридичних і фактичних підстав для відсторонення [PERSON] (а.с.57-66). 31.08.2023 від представника Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить у позові відмовити, посилаючись на те, що трудові відносини у позивача виникли на підставі контракту, який може містити у собі умови відмінні від чинного законодавства і позивач укладаючи контракт погодився на його умови, отже твердження [PERSON] , що його було відсторонено без законної підстави, а час відсторонення від виконання посадових обов`язків вимушеним прогулом є хибним. 02.11.2023 представник позивача адвокат Єгоров С.А. надав суду уточнені позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнути з КЗК « «Міський Палац культури і творчості» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня 2023 по 30 липня 2023 у розмірі 49 440,26 грн за час незаконного відсторонення від роботи. Однак судом постановлена протокольна ухвала про відмову у прийнятті зменшених вимог, оскільки відповідно до п.2 ч.2ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. При цьому не вважається збільшення розміру позовних вимог заявлення нових (додаткових) вимог. У разі подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, в якій по суті йдеться про нові вимоги, суд повинен у прийнятті заяви відмовити. Виходячи з зазначеного, у прийнятті заяви про зменшення позовних вимог, оскільки в ній по суті йдеться про нові вимоги, було відмовлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Єгоров С.А. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Представник відповідача Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області Чернявський І.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. Представник співвідповідача КЗК «Міський Палац культури і творчості» Кулик Л.,проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність. Представник співвідповідача міського голови Бикова Д.Г., - адвокат Олешко С.С. в судовому засіданні проти вимог заперечував, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. Процедурні питання, пов`язані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 15.08.2023 (а.с.24-25) з призначенням справи до судового розгляду. Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №93-р від 26.05.2023 було доручено фінансовому управлінню Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області протягом 10 робочих днів здійснити перевірку КЗК «Міський Палац культури і творчості» за листопад 2022 - травень 2023 (а.с.7). Відповідно до розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №95-р від 30.05.2023 «Про продовження перевірки окремих питань фінансово- господарської діяльності КЗК «Міський Палац культури і творчості», пунктом другим було вирішено тимчасово з 30.05.2023 по 23.06.2023 відсторонити директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямів діяльності директора закладу з`ясування питання невиконання (належного виконання) його обов`язків (а.с.8). Розпорядженням міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №121-р від 21.06.2023 «Про продовження терміну проведення окремих питань фінансово - господарської діяльності комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» за період листопад 2022 травень 2023 року на 10 днів з 26.06.2023 по 07.07.2023, пунктом другим тимчасово з 26.06.2023 року по 07.07.2023 відсторонено директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямів діяльності директора закладу для з`ясування питання невиконання його обов`язків (а.с.9). Так розпорядженням міського голови Горішньоплавнівської міської рада Кременчуцького району Полтавської області №129-р «Про продовження перевірки окремих питань фінансово господарської діяльності комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» вказаним розпорядженням було продовжено відсторонення директора закладу [PERSON] від виконання покладених на нього обов?язків у зв?язку з проведенням перевірки з 10.07.2023 року по 04.08.2023 (а.с.10). Відповідно до розпорядженням міського голови Горішньоплавнівської міської рада Кременчуцького району Полтавської області №138-р було припинено контракт №49 від 16.06.2010 з директором комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» у зв`язку із закінченням терміну дії контракту та звільнено [PERSON] з посади директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» (а.с.51). Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Даний спір стосується трудових правовідносин щодо законності та обґрунтованості відсторонення позивача від роботи та вирішується судом на підставі норм права, які регулюють захист працівника, з врахуванням правових висновків Верховного Суду. Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, та представників співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Так, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 (провадження № 61-8219св19). Правовий висновок про те, що статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61- 13444св19) та від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61- 18651св18). Таким чином, у розпорядженні про відсторонення від виконання обов`язків не зазначалось посилання на вичерпні підстави, які наведені у ст. 46 КЗпП України, а обґрунтовувалось перевіркою фінансово- господарської діяльності, та посиланням на п.п.2.4.2,2.4.4,2.4.6 розділу 2 контракту №49 від 16.10.2010, що є неправомірним та незаконним, оскільки такої підстави як проведення перевірки для відсторонення від посади працівника в законі не передбачено. Відповідно до контракту №49 від 16.06.2010 , а саме п.2.4.2 зазначено призначати перевірку діяльності закладу культури з питань, що відносяться до його компетенції, запитувати інформацію від Керівника щодо окремих напрямів діяльності закладу культури; п.п. 2.4.4 здійснювати фінансовий контроль за діяльностю закладу культури; п.п. 2.4.6 тимчасово відсторонити керівника від виконання, покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямків діяльності керівника для з`ясування питання невиконання (неналежного виконання) його обов`язків та в інших випадках, передбачених чинним закондавством України (а.с.15-18). Відсторонення від роботи працівника здійснюється роботодавцем з підстав передбачених законодавством з власної ініціативи та/або на вимогу третіх сторін (суду, органів державного нагляду та контролю, та інших уповноважених органів). Здійснюючи відсторонення від роботи працівника роботодавець зобов`язаний діяти на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені законом, неупереджено, дотримуватись принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Крім того, під час відсторонення від посади роботодавці мають врахувати: правову підставу для відсторонення від посади; наслідки відсторонення від посади для інших осіб; законодавче встановлені гарантії відстороненого працівника на оплату праці, строки відсторонення, які мають відповідати часу, потрібному для усунення; причин відсторонення, якщо тільки уповноваженим органом не визначено інший строк відсторонення. Доводи відповідача та співвідповідачів про те, що відсторонення позивача від займаної посади відбулось на підставах зазначених у контракті не заслуговують на увагу, оскільки п.п. 2.4.6 передбачає тимчасове відсторонення керівника від виконання, покладених на нього обов`язків у зв`язку з проведенням перевірки окремих напрямків діяльності керівника для з`ясування питання невиконання (неналежного виконання) його обов`язків та в інших випадках, передбачених чинним закондавством України, а згідно розпоряджень міського голови, вказане відсторонення відбулось на підставі проведення перевірки окремих питань фінансово -господарської діяльності КЗК «Міського палацу культури». Вказані вище обставини є важливими та мають враховуватися під час оформлення розпорядження про відсторонення та бути вказаними у такому розпорядженні. При цьому, працівник обов`язково має бути ознайомлений про вказане розпорядження та поставити всій підпис, однак підпису [PERSON] , що свідчить про його ознайомлення з розпорядженням не має. Відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що визначені законодавством, зокрема статтею 46 КЗпП України, а тому невиконання вимог керівника не може бути підставою відсторонення працівника. При вирішенні питання про правомірність відсторонення працівника від роботи у зв`язку з проведенням перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності КЗК «Міський Палац культури і творчості», необхідно з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення особи від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети. Розпорядження №93-р від 26.05.2023 та №95-р від 30.05.2023 вмотивовано метою забезпечення об`єктивності результатів перевірки та запобіганню знищення первинних бухгалтерських документів та інших матеріальних носіїв інформації як в електронному так і в паперовому вигляді. Будь яких об`єктивних даних щодо намагання [PERSON] вчинити знищення документів чи інших мобільних носіїв інформації вищезазначені документи не містять. В судовому засіданні представник відповідача та представники співвідповідачів не змогли пояснити яким чином [PERSON] міг вчинити дії направлені на знищення бухгалтерських документів та інших матеріальних носіїв інформації і на спроби такого знищення не посилались. Судом не встановлено жодного факту, який би підтверджував нагальність потреби у відстороненні саме позивача від роботи. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/12073/18. Разом з тим, відсторонення від посади має місце у разі вжиття заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення дієвості кримінального провадження. Однак, відсторонення від посади, відповідно до ч. 2 ст. 154 КПК України, здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Тобто прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади. Відносно позивача не існує жодного кримінального провадження, а тому ні слідчий, ні прокурор не зверталось до слідчого судді про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади позивача, та відповідно не було отримано ухвали про задоволення клопотання про відсторонення від посади (чи продовження запобіжного заходу у виді відсторонення). Враховуючи вищенаведене нормативне обґрунтування, винесення розпоряджень міського голови Бикова Д.Г. №95-р від 30.05.2023, № 121-р від 21.06.2023, № 129-р від 07.07.2023 в частині відсторонення директора комунального закладу культури «Міський Палац культури і творчості» [PERSON] від виконання покладених на нього обов`язківє незаконними, неправомірними, винесеними без дотримання вимог трудового законодавства, без належної правової підстави, яка вказана в законі, без зазначення строків відсторонення від посади та без письмового ознайомлення відстороненого працівника зі змістом даного наказу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ч.ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється відсторонення від посади, саме відповідач повинен довести, що відсторонення відбулося без порушення законодавства про працю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Таким чином, у разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач, звертаючись до суду із позовом, просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня 2023 року по 31 липня 2023 року в розмірі 50563,80 грн. За ч. 1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Отже виходячи з викладеного, вбачається, що позивач з 30.05.2023 був позбавлений можливості працювати з підстав незаконного відсторонення від роботи та відповідно отримувати заробітну плату. Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, такий порядок застосовується, крім іншого, у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом перераховано на підставі наданої довідки про середню заробітну плату (дохід), середньоденна заробітна плата позивача, з врахуванням нарахованої заробітної плати за лютий 2023 - 24075,80 грн за березень 2023 - 24241,08 грн. з врахуванням 43 робочих днів, становить (24075,89 грн + 24241,08 грн)/ 43 = 1123,65 грн. в день. При цьому суд враховує, що позивач [PERSON] був звільнений з займаної посади директора КЗК «Міський палац культури творчості» 31.07.2023, отже стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно здійснити за період з 30.05.2023 по 30.07.2023, а у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 31.07.2023 необхідно відмовити. Отже, сума загального середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача КЗК «Міський палац культури і творчості», який здійснював постійно нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] , на користь позивача за час вимушеного прогулу в період з 30.05.2023 по 30.07.2023 становить: 1123,64 грн. х 44 дні вимушеного прогулу = 49440,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial