Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

У грудні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №912 від 21.05.2011. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подружні відносини між ними не склались через різні погляди на сімейне життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, сімейні відносини не підтримають. Шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит до з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА щодо місця реєстрації відповідача. Згідно відповіді на запит суду від 15.02.2023 відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.02.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.05.2011 між сторонами у справі зареєстровано шлюб, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №912, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу недопускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти судового збору у сумі 992,40 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved