Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , (місце проживання: [ADDRESS] ), аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Витребувати з Державного реєстру фізичних - осіб платників податків відомості про отримані доходи за останні шість місяців [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, позивач є сином відповідача, шлюб між батьками позивача розірвано. На даний час позивач проживає разом із своєю матір`ю. З 04.09.2023 року позивач навчається на першому курсі денного відділення Київського механіко-технологічного фахового коледжу І рівня акредитації за спеціальністю 131 «Прикладна механіка». Зазначає, що батько будь якої допомоги не надає, просить суд вирішити питання про сплату батьком аліментів на час його навчання. 18 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні з повідомленням і викликом сторін. (а.с.16-18). 08.11.2023 року в судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить зменшити заявлений ним розмір аліментів на його утримання, а саме стягувати з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. (а.с.23). В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням зменшення розміру аліментів до 1/6 частки визнає в повному обсязі. (а.с.24). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Овсюківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області від 21.02.2005 року, актовий запис №1 від 21.02.2005 року (а.с.6). Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] , розірвано 03.11.2007 року а/з №04, про що свідчить відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с.7). До матеріалів справи додано акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 04.09.2023 року, який складено Овсюківським старостинським округом. З якого вбачається що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8,9). Відповідно до довідки №558 від 14.08.2023 року, виданої Київським механіко-технологічним фаховим коледжем І рівня акредитації, що [PERSON] , [INFO] , до навчального закладу на денне відділення за спеціальністю 131 «Прикладна механіка». Дата закінчення коледжу 30.06.2025 року. (а.с.10). Відповідачем до матеріалів справи долучено довідку Комунального некомерційного підприємства «Гребінківська міська лікарня» Гребінківської міської ради від 05.10.2023 року, про те що він знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога. ( а.с.25). Із довідки СФГ «Каміла» від 05.10.2023 року №124 вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 13.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . (а.с.26). У відповідності з п.п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому, визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання - 30.06.2025. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання позивачем освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1 073,60 грн. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved