Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Представник ПрАТ «Просто-страхування» - адвокат Синюк С.Л. звернувся до Подільського районного суду м. Києва, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 4264,50 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 09 серпня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Трейдбокс» було укладено Договір страхування серії PKS №2101061 майнових інтересів власника автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначає, що 31 березня 2022 року в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди були: автомобіль «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2022 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ТОВ «Трейдбокс» звернулось до ПрАТ «Просто-страхування» із повідомленням по подію, що має ознаки страхового випадку. Зазначене повідомлення було розглянуте, випадок пошкодження в ДТП, автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі страхового акту № 159562 від 18.08.2022 року; акту огляду транспортного засоу № 159562, Звіту №44-D/11/67 від 25.10.2022 року, ТОВ «Трейдбокс» була сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 8529,00 грн.. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати AT «ПРОСТО-страхування» грошові в розмірі 4 264,50 грн. з розрахунку 8529,00 грн. : 2 = 4264,50 грн.., що залишилася невідшкодованою Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 27.02.2023 року, прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задвольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено, що 09 серпня 2021 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдбокс» уклали договір страхування серії PKS №2101061 майнових інтересів власника автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] (далі - застрахований автомобіль). 31 березня 2022 року в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди були: автомобіль «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2022 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до них адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян в сумі 340,00 грн.. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту №44-D/11/67 від 25.10.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 15 802,66 грн., а відповідно до висновку/калькуляції № 159562 від 04.08.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 10 504,00 грн.. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 18 серпня 2022 року було складено страховий акт № 159562, відповідно до якого страхове відшкодування становить 8 529,00 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 10338 від 19 серпня 2022 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу ««Fiat Doblo», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 8 529,00 гривень. Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 8 529,00 гривень. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати AT «ПРОСТО-страхування» грошові в розмірі: 4 264,50 грн. з розрахунку 8529,00 грн. : 2 = 4264,50 грн.. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку. В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду, відступила від висновку, сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги, до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є, як зазначено вище, суброгацією. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказана правова позиція є усталеною, підтримана судовою практикою у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №753/881/2017, від 25 вересня 2019 року у справі №415/ 3676/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/17067/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 201/7200/18. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача [PERSON] 4 264,50 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved