Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

25.09.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Кузьменко Світлана Володимирівна, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь [PERSON] 30 000 грн. судових витрат на правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2023 відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Першотравнева-БЦ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. У зв`язку з розглядом вказаної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 30 000 грн., які підлягають стягненню на користь відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 09.10.2023 на електронну адресу суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в обґрунтування якого зазначено, що зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Відповідно, у сторони виникає право на подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, виключно за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки відповідачем до закінчення судових дебатів не було про це заявлено, відтак [PERSON] не набув права на подання доказів, що підтверджують витрати на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Крім того, договір від 24.04.2023 або додатки до нього мають містити більш точні розрахунки вартості послуг щодо розмежування фіксованої та погодинної оплати. Натомість договір містить лише загальну ціну у 60 000 грн., в яку входить весь широкий спектр правових послуг, що можуть надаватись клієнту Адвокатським бюро протягом строку дії договору, у разі виникнення такої потреби, у невизначеній кількості справ та випадків, що виникнуть у майбутньому (по відношенню у часі з датою погодження умов договору щодо його ціни). Без наявності в договорі вартості конкретних послуг як у фіксованому вигляді, так і в погодинному розрахунку, не має змоги визначити чи є витрати відповідача на правничу допомогу фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Вказано, що надані документи, в їх сукупності, не є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для включення судом витрат відповідача на професійну правничу допомогу до судових витрат. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.09.2023 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3755/21 відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Першотравнева-БЦ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2023 у першій заяві по суті - відзиві за вх. № 21360, представником відповідача заявлено про очікувані витрати сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000 грн., докази на понесення яких будуть надані суду у встановлений Законом термін. Заява представника відповідача - адвоката Кузьменко С.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 25.09.2023, що вбачається з рекомендованого відправлення АТ «Укрпошта» № 0910712106979, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 20.09.2023. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: копія договору від 24.04.2023 про надання правничої допомоги між відповідачем та Адвокатським бюро «Кузьменко Світлани»; копія додаткової угоди від 28.04.2023 до договору від 24.04.2023 про надання правової допомоги; копія детального опису послуг від 22.09.2023; копія акта наданих послуг від 22.09.2023 на суму 30 000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 25 від 22.09.2023 на суму 30 000 грн. В матеріалах справи також містяться ордер серії АІ № 1383869 від 24.04.2023 про надання адвокатом правової допомоги [PERSON] . Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої (правової) допомоги від 24.04.2023, [PERSON] та адвокат домовились про надання клієнту правової допомоги по усіх цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах. З додаткової угоди до договору від 24.04.2023, складеної 28.04.2023 із зазначення вартості послуг адвоката вбачається, що [PERSON] та адвокат дійшли згоди, що вартість надання послуг адвоката буде становити 60 000 грн. Детальний опис наданих послуг включає: підготовку та подання клопотання про ознайомлення; ознайомлення з матеріалами справи; підготовку та узгодження правової позиції; направлення відзиву сторонам та суду;\~ підготовка та направлення адвокатського запиту; участь у судових засіданнях 16.05.2023, 07.06.2023, 04.09.2023, 20.09.2023; підготовка та подання виступу в судових дебатах. З наданого акту наданих послуг вбачається, що загальна вартість послуг за вказаною справою складає 30 000 грн., які сплачені відповідачем на рахунок АБ. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази подані представником відповідача, є підставою для їх відшкодування. Разом з тим, суд враховує, що стороною позивача подано до суду заперечення щодо задоволення вимог відповідача в частині понесених витрат на правничу допомогу. Представник позивача не погоджується як з розміром правової допомоги, заявленим до стягнення, так і з наданими на його підтвердження доказами. Аналізуючи перелік і розмір наданих адвокатом послуг, суд частково погоджується з доводами сторони позивача щодо їх невідповідності критерію обґрунтованості. Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 901/264/19, такі вчинені адвокатом дії, як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". А тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, такі складові адвокатських послуг сторони відповідача, як подання клопотання про ознайомлення, направлення відзиву сторонам та суду, направлення адвокатського запиту, подання виступу в судових дебатах, - не можуть бути віднесені до правничої допомоги та витрати на їх здійснення не можуть бути відшкодовані. Також слід зазначити, що в судове засідання 16.05.2023 сторони та їх представники не з`явились. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що загальний розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критерію розумності та справедливості, виходячи з обставин справи. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника відповідача шляхом ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Outcome: partial