Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

07.03.2023 представник позивача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з даним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 8214,18 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування зазначав, що 07.02.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Лексус (д.р.н. [NUMBER] ). 14.01.2021 в м. Київ сталося ДТП за участю транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] .. Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Лексус (д.р.н [NUMBER] ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №030106/4605/0000076. Згідно постанови Дарницького районного суду від 19.03.2021 (справа №753/1861/21), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК УНІКА» складено страховий акт № 00398399 та визначено розмір страхового відшкодування у сумі - 88 666,96грн.(платіжне доручення №198041 від 29.01.2021). Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Лексус (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала 14.01.2021 в м Київ. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Фольксваген (д.р.н [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу № АР/4587091. Ліміт відповідальності ПрАТ «Європейський страховий альянс», становить - 130000,00 грн., франшиза - 0,00грн. 14.09.2021 рішенням Господарського суду м. Києва (справа №910/10986/21) стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» - 80452,78 грн. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ціна позову дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» за вирахуванням ліміту відповідальності ПрАТ «Європейський страховий альянс»: 88666,96 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка») - 80452,78грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «Європейський страховий альянс») = 8214,18 грн. 16.05.2023 на адресу суду надійшла дана справа, у зв`язку із виконанням ухвали Деснянського району суду м. Києва від 18.04.2023 про передачу на розгляд за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (а.с.86,88). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивача у позовній заяві прохав розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних у матеріалів справи документів та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у жодне судове засідання (16.06.2023, 09.08.2023, 01.09.2023, 02.10.2023 , 30.10.2023) не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов не подано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14 січня 2021 року приблизно о 17-30 год. в м. Києві на пр-ті Бажана [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 13.1, 2.3 б) ПДР України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним в даній ДТП постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2021 було визнано відповідача по справі [PERSON] (а.с.51-52). Відповідно до Єдиного державного реєстру МВС Територіального сервісного центру 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області (філія ГСЦ МВС), станом на 14.01.2021 року та по теперішній час, автомобіль VOLKSWAGEN CRAFTER, номерний знак [NUMBER] , 2019 року випуску, кузов (VIN) [NUMBER] , зареєстрований з 09.01.2020 року на ТОВ "МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА", ЄДРПОУ 32049199. (а.с.157-159). У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 09.01.2020 власником автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2019, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , зазначено ТОВ "МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА". (а.с.149-150). З 01.09.2020\~ [PERSON] \~був прийнятий\~на посаду\~водія автотранспортних\~засобів відділу\~доставки Торговельного\~Центру №16\~ТОВ "МЕТРО\~КЕШ ЕНД\~КЕРІ УКРАЇНА",\~згідно витягу\~з наказу\~№ К-0831/16/001\~від 31.08.2020\~року. На 29.09.2023 [PERSON] не звільнений. (а.с.147-148). Згідно відповіді від НПУ про ДТП № 3021019346283621, оформлено ДТП УПРАВЛІННЯМ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МІСТІ КИЄВІ та направлено до ДАРНИЦЬКОГО СУДУ матеріали ДТП, яке скоєне 14.01.2021 17:30 в м. Київ Дарницький район проспект Бажана за участі наступних транспортних засобів: 1-й учасник ДТП вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN» із д.н.з. [NUMBER] , який перебував у власності ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», під керуванням водія юридичної особи, який мав право керування транспортним засобом - [PERSON] . На момент скоєння ДТП даний автомобіль був застрахований ПРАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС», страховий поліс АР №4587092 (а.с.47-48); 2-й учасник ДТП легковий автомобіль «LEXUS» із д.н.з. [NUMBER] , який перебуває у власності [PERSON] , під керуванням індивідуального власника, який мав прао керування транспортним засобом. На момент скоєння ДТП даний автомобіль був застрахований ПРАТ «СК «Уніка» страховий поліс №173171390 (а.с.48-49). 07.02.2020 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030106/4605/0000076, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (п.4 Договору). Згідно п. 8 Договору загальна страхова сума за договором ТЗ та ДО становить 760040,00 грн (а.с.12-13). 15.01.2021 потерпілий [PERSON] від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до страховика ПрАТ «СК «Уніка» із Заявою №00398399 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 030106/4605/0000076 (а.с.9-10). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із рахунку-фактури на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля ТОВ «Саміт Моторз Україна» №СМУ00001766 від 24.01.2021 становила 92467,16 грн (а.с.14-20). Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №11620 від 03.02.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus», реєстраційний номер [NUMBER] становить 80\~452,78 грн.\~\~ Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт\~№00398399 від 27.01.2021, згідно із яким позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 88666,96 грн (а.с.7). Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування згідно договору №030106/4605/0000076 від 07.02.2020 [PERSON] в розмірі 88666,96 грн (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується платіжним дорученням №198041 від 29.01.2021 (а.с.6). Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 у справі №910/10986/21 позов Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" та стягнуто страхове відшкодування у сумі 80452,78 грн (а.с.53-62). Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі\~статтею 8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 129 Конституції України\~визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно зі статтею 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом у\~передбачених цим\~Кодексом випадках\~(частина\~перша статті 13 ЦПК України). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільний кодексом України. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу (пункт 1.1 ). Страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (пункт 1.2 Закону № 1961-IV). Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (пункт 1.3 Закону № 1961-IV). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , як з особи винної у завданні шкоди, на його користь завдані збитки та зазначає, що відповідач є завдавачем шкоди, який застрахував свою цивільну відповідальність, а тому у розумінні статей 993, 1166, 1194 ЦК України у нього виникло зобов`язання відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні вимоги містить ст. 993 ЦК України, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року в справі №755/9320/15 згідно зі статтями 512, 514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою\~статті 1191 ЦК України. Щодо розгляду позовних вимог по суті Згідно із ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Потерпілий має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. У постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~05\~грудня 2018\~року у\~справі №\~426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. При цьому під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року в справі № 592/9529/21). [PERSON] , який визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на момент скоєння ДТП (14.01.2021) перебував у трудових відносинах (з 01.09.2020 по теперішній час не звільнений) із власником транспортного засобу ТОВ "МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА" (зареєстрований з 09.01.2020 по теперішній час). Відповідно до положень частини першої-четвертої\~статті 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Оскільки у позовній заяві не вказано хто являється власником автомобіля, правову підставу керування відповідачем та не зазначено доказів на підтвердження даних обставин, ухвалою суду від 09.08.2023 залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. Проте представником позивача не було вжито жодних заходів. Клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача до суду не надходило. У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року, роз`яснено наступне. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху\~України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта\~статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша\~статті 1191 ЦК). Подібний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах: від 25.11.2022 № 646/3413/19; від 28.10.2022 № 601/278/21; від 18.10.2022 № 592/9529/21; від 10.08.2022 № 635/6868/16-ц; від 05.07.2022 № 511/323/19; від 02.06.2022 № 395/223/21; від 26.01.2022 № 206/1234/19. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме: ТОВ "МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА", як володілець транспортного засобу, має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно правил статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed