Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.09.2006 року він перебуває з відповідачкою в шлюбі. У даному шлюбі у сторін народилися двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для\~розірвання шлюбу \~позивач вважає\~те,\~що з часом відносини сторін погіршились. Кожна сторона має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними\~відсутнє взаєморозуміння \~та повага. Тому ведення спільного\~господарства та\~проживання сторонами \~припинено,\~подальшого сенсу\~ підтримувати сімейні\~ відносини та надії\~на примирення\~ немає. Тому\~ позивач\~ просить\~ вказаний\~ шлюб\~ розірвати. Крім того, 12.10.2023 року позивач подав письмову заяву, в якій він просить суд також прийняти рішення про залишення проживати з позивачем молодшу дочку сторін після розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач свої позовні підтримав із вказаних підстав. Він також зазначив, що бажає щоб після розірвання шлюбу молодша дочка була залишена на проживання з ним. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві, поданій 26.10.2023 року, відповідачка вказала про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а.с.23). Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб, виданого 15.09.2006 року, сторони одружилися 02.09.2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~місту Коломия\~Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 422. У зв`язку з укладенням шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.5). Згідно з даними копій свідоцтв про народження сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2\~ст.112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами, передбаченими ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову в частині вимоги про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки суд вважає доведеними ті обставини, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, та обоє погоджуються на розірвання шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Отже, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки відповідачка у своїй заяві від 26.10.2023 року не вказала відповідно до положень ст.113 СК України про те, яке прізвище їй слід залишити після розірвання шлюбу, то суд не вирішує вказане питання в цьому рішенні. Щодо прохання позивача про залишення з ним на проживання молодшу дочку сторін, то суд не розглядає її як позовну вимогу і тому не приймає рішення по суті цього прохання з таких підстав. Згідно з положеннями ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, чинне сімейне законодавство передбачає вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з одним з батьків за наслідками вирішення відповідного позову, та не передбачає залишення дітей на проживання з одним з батьків. На підставі ст.ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved