Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

04.10.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він з відповідачкою з 16.08.1997 перебуває у шлюбі, зареєстрованому Богородоцькою с/а Добринського району Липецької області, актовий запис № 21. Подружнє життя у сторін не склалось. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Протягом останнього місяця сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Їхній шлюб існує лише формально і за таких обставин примирення, а також збереження шлюбу неможливе. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей у сторін немає. Позивач для участі в судовому засіданні не прибув, однак його представниця подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибула, надіслала на адресу суду клопотання, в якому просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати. Згідно з частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку. Відповідно до статей\~12,13 ЦПК України\~учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 16.08.1997 був укладений шлюб, який зареєстровано Богородоцькою с/а Добринського району Липецької області, актовий запис № 21 (а.с.11). Подружнє життя у сторін не склалось. Шлюбні відносини фактично між ними вже припинені, оскільки вони почали проживати окремо. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористалася, натомість надала суду заяву, де не заперечує проти задоволення позову, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах, викладених позивачем як підстави для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За положеннями\~статті 112 СК України\~при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). \~ \~ \~ \~Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, визначений нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV (зі змінами). Згідно зі ст. 1 згаданого Закону визначає поняття «іноземний елемент» як ознаку, котра характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема, в тому, що юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ст.\~60\~вказаного Закону\~правові наслідки\~шлюбу визначаються\~спільним особистим\~законом подружжя,\~а за\~його відсутності\~-\~правом держави,\~у якій\~подружжя мало\~останнє спільне\~місце проживання,\~за умови,\~що хоча\~б один\~з подружжя\~все ще\~має місце\~проживання у\~цій державі,\~а за\~відсутності такого\~-\~правом,\~з яким\~обидва з\~подружжя мають\~найбільш тісний\~зв`язок іншим\~чином. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Як зазначено у ст. 27 Конвенції СНД про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (ратифікована із застереженнями Законом від 10.11.1994 № 240/94-ВР, набула чинності для України 14.04.1995 і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, російською федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном), особисті і майнові правовідносини подружжя визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мають спільне місце проживання. По справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви (ст. 28 зазначеної Конвенції). \~ \~ \~ \~З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~уклали шлюб\~між собою\~16.08.1997\~на території\~Липецької області\~російської федерації,\~на теперішній\~час і\~позивач,\~і відповідачка\~є громадянами\~України,\~мають зареєстроване\~місце проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Отже,\~на вирішення\~питання щодо\~припинення шлюбу\~між сторонами\~поширюється дія\~норм Сімейного\~кодексу України\~від 10.01.2002\~№ 2947-III (в редакції Закону, що діє на момент подачі заяви про розірвання шлюбу). \~ \~ \~ \~Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодний на примирення, а відповідачка визнала позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved