Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Заявниця в особі свого представника - адвоката Абітової Ф.М. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва про оголошення сина - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тетієва, Київської області померлим внаслідок смертельного поранення несумісного з життям на території населеного пункту Бахмут Донецької області, про що командуванням військової частини складено відповідний акт про настання смерті, з метою реалізації соціальних прав членів сімей загиблого та виплаті родичам загиблого всіх коштів визначених постаново КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Ухвалою судді від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник Деснянського відділ державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції ( м. Київ) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ч. 1 ст.2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження. Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Судом встановлено, що старшого солдата [PERSON] , [INFO] , було зараховано на посаду водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки ВОС - 790037А, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 22.09.2022 року №37. Відповідно до Акту про настання смерті від 15.04.2023 р., складеного та засвідченого командиром військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] , засвідчено, що [INFO] об 20 год. 30 хв. [PERSON] загинув внаслідок наступних обставин: "[INFO] після 20 год. 30 хв. у зоні бойових дій на території н.п. Бакмут, Донецької області під час активних бойових дій та обстрілів позицій Збройних Сил України із застосуванням стрілецької зброї, артилерійського озброєння та бронетанкової техніки з боку збройних сил російської федерації від вогнепально - кульового поранення не сумісного з життями (отримав поранення в грудну клітину) помер старший солдат водій- електрик 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] [PERSON] . Поранення отримав 31 березня 2023 року у період часу з 20 год. 30 хв. по 20 год. 50 хв.. Даний військовослужбовець під час виконання військового обов`язку на території населеного пункту міста Бахмут Донецької області знаходився в тверезому стані та в засобах індивідуального захисту сертифіковаиого зразку жилет, шолом кевларовий). У зв`язку з активними бойовим діями тіло військовослужбовця з місця не було евакуйовано, до медичного закладу не направлялось, Смертельне поранення військовослужбовцем отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку сил російської федерації на території Донецької області". Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 15.04.2023 року №73, водія- електрика 2 гарматометного відділення, взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] , [INFO] було визнано вважати таким, що зник безвісті в районі промислової зони міста Бахмут Донецької області, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини. Частиною другою статті 46 ЦК України передбачено що, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України, за якою фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що старший солдат водій-електрик 2 гарматометного відділення, взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] [PERSON] , загинув [INFO] на території населеного пункту міста Бахмут Донецької області у зоні бойових дій під час активних бойових дій та обстрілів позицій Збройних Сил України із застосуванням стрілецької зброї, артилерійського озброєння та бронетанкової техніки з боку збройних сил російської федерації від вогнепально - кульового поранення не сумісного з життями (отримав поранення в грудну клітину) . У зв`язку з активними бойовими діями тіло військовослужбовця з місця події не було евакуйовано, до медичного закладу не направлялось. За фактом його загибелі спеціальною комісією військової частини проведено службове розслідування, яке завершено 15.04.2023 року. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] за обставин, що прямо загрожували його життю, тому подана [PERSON] заява про оголошення даної особи померлою підлягає задоволенню. При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Після набрання судовим рішенням законної сили, його копія підлягає направленню до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори для врахування при відкритті спадкової справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved