Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням суду від 18.08.2023 року у справі №638/7915/23 позовні вимоги задоволено. Представництво інтересів клієнта у даній справі здійснюється адвокатом на підставі укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 20.06.2023 року. На виконання умов договору між сторонами складено акт приймання-передачі, яким сторонами погоджена вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 17\~000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала заяву та просила задовольнити, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. Представником відповідача 09.08.2023 року направлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, оскільки спір є нескладним та відноситься до категорії малозначних, викладені в позовній заяві доводи ґрунтуються на загальновідомих висновках, а відтак гонорар адвоката не відповідає критеріям співмірності. Відповідач заперечень проти позову не висловив, визнав вимоги позивача і не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до\~ст. 246 ЦПК України,\~якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Так, при поданні позовної заяви представником позивача зазначено попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 6000 грн та повідомлено, що докази понесених судових витрат будуть надані пізніше згідно ст.ст.141-142 ЦПК України, 28.08.2023 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів понесених витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 31.10.2023 року представнику позивача поновлено строк на подання доказів на підтвердження понесених адвокатських витрат по цивільній справі №638/7915/23. 18.08.2023 року рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 20.06.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язується надавати клієнту комплексну правову допомогу, а клієнт в свою чергу зобов`язується приймати та оплачувати адвокату надану правову допомогу. Детальний опис, перелік та обсяг наданих юридичних послуг (виконаних робіт), що були погоджені, з погодинним відображенням витраченого часу, а також факт їх надання та оплати, обов`язково зазначається та засвідчується в актах прийому-передачі виконаних робіт, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. Факт надання та оплати юридичних послуг засвідчується актом прийому-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту приймання та передачі послуг від 25.08.2023 року загальна вартість наданих юридичних послуг з метою захисту прав клієнта та підготовки позовної заяви до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню становить 14\~000 грн, зокрема: консультація 1000 грн, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 2000 грн, скаладання адвокатських запитів 2000 грн, підготовка позовної заяви 3000 грн, складання та подання заяви про витребування доказів 1000 грн, складання та подання заяви про забезпечення позову 2000 грн, прийняття участі в судовому засіданні 300 грн. Також, 15.08.2023 року між [PERSON] та адвокатом Павловим Є.О. укладено договір про надання правової допомоги, згідно акту приймання-передачі послуг від 19.08.2023 року вартість виконаних юридичних послуг становить 3000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, представники позивача дійсно виконали надані послуги згідно акту-передачі наданих послуг по справі. Згідно з пунктами 2 ,4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ,зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес ,а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із вчиненням нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача грошових коштів в сумі 58455 грн. Зазначена справа для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із протиправністю вчинення після 2014 року нотаріусами виконавчих написів у спорах по стягненню заборгованості у кредитних правовідносинах, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, оскільки вимоги базуються на прямій нормі права, що не передбачає вчинення таких написів. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зважаючи на те, що розмір стягнення з позивача за виконавчим написом становить 58455 грн, матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, визнана судом малозначною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначений сторонами до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а відтак суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру його відшкодування до 3 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial