Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30 серпня 2010 року по 20.10.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.10.2014 року. Вказує, що від даного шлюбу, у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що згідно даних свідоцтв про народження дітей, у графі «батько» обох дітей вказано « [PERSON] ». Стверджує, що з моменту розлучення, [PERSON] життям та здоров`ям дітей взагалі не цікавиться, він жодного разу не приходив до них не телефонував до дітей, тобто взагалі не цікавиться життям та здоров`ям їхніх спільних дітей, будь-яких продуктів харчування, речей, засобів гігієни, ліків на утримання дітей з моменту розлучення також не надавав. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, всілякими способами ухиляється від спілкування з дітьми, їх вихованням а також їх матеріального утримання. Зазначає, що Заставнівським районним судом Чернівецької області від 17 лютого 2021 року видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Однак, [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачує, що підтверджується довідкою Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.04.2022 року та станом на 28.04.2022 року існує борг у сумі 103202,88 грн. Згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2021 року №727/6771/18 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України (незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речових та ті самі дії вчинені повторно) та за їх вчинення призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна. У зв`язку із вищезазначеним, вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно своїх дітей та фактично ухиляється від їх виконання. На підставі вищевикладеного, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просив розглядати вказану справу за їх відсутності. Не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення про виклик його до суду. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Підтримує наданий висновок органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про її здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що з 30 серпня 2010 року по 20.10.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.10.2014 року. /а.с. 9/. Від даного шлюбу, у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей. /а.с. 7-8/. Згідно даних свідоцтв про народження дітей, у графі «батько» обох дітей вказано « [PERSON] ». Заставнівським районним судом Чернівецької області від 17 лютого 2021 року видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини, з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. /а.с. 10/. Як було встановлено судом, [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачує, що підтверджується довідкою Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.04.2022 року та станом на 01.05.2022 року існує борг у сумі 103202,88 грн. /а.с. 11/. Як вбачається із характеристики [PERSON] , вона навчається у 5-В класі Чернівецького ліцею №19 ім. О.Кобилянської. Навчанням та вихованням дитини займається мати, [PERSON] . Дитина охайно одягнута, має все необхідне для навчання. Мати приділяє належну увагу навчанню доньки: допомагає у виконанні домашніх завдань, цікавиться успіхами. [PERSON] не відвідує батьківські збори, проте, систематично підтримує телефонний зв`язок з класним керівником. Батько [PERSON] успіхами дитини не цікавиться, навчальний заклад не відвідував, на зв`язок з класним керівником жодного разу не виходив. /а.с. 12/. Згідно характеристики [PERSON] , вона навчається у 4-А класі Чернівецького ліцею №19 ім. О. Кобилянської. Навчанням та вихованням дитини займається мати, [PERSON] . Дитина охайно одягнута, забезпечена всім необхідним для навчання. Мати приділяє належну увагу навчанню доньки: допомагає у виконанні домашніх завдань, цікавиться успіхами [PERSON]. [PERSON] систематично відвідує батьківські збори, бере активну участь у справах батьківського комітету класу. Батько [PERSON] успіхами дитини не цікавиться, навчальний заклад не відвідував, на зв`язок з класним керівником жодного разу не виходив. /а.с. 13/. Як вбачається із довідки Чернівецької «Міської дитячої поліклініки» від 18.04.2022 року, під час огляду дітей, проведення щеплень та під час захворювання, діти з`являються у супроводі матері. /а.с. 14/. Згідно характеристики №766 від 07.04.2022 року виданої Виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Чернівецького району, Чернівецької області, [PERSON] , зареєстрована в [ADDRESS] але не проживає. За період проживання в селі зарекомендувала себе з хорошої сторони. Ввічлива, добра, охайна. Виховує 3 (трьох) неповнолітніх дітей. Дбайлива та хороша мама. /а.с. 15/. Згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України. Даний вирок було залишено без змін Апеляційним та Верховним судами. /а.с. 16-27/. Крім цього, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно даного висновку [PERSON] фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньок, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дітей. /а.с. 31/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно своїх дітей та фактично ухиляється від їх виконання. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У відповідності до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, в судове засідання не з`явився, що свідчить про те, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дітей, суд вважає за можливе позбавити його батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці про її право, передбачене ст. 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved