Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Адвокат Кучеренко Олександр Ігорович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, а 26.01.2022 додатковий договір до нього. Умовами договору позики 29.07.2021 визначено, що розмір позики становить 7925525 грн., що дорівнює еквівалент 250000 євро. Заявою від 30.07.2021, посвідченою нотаріально, відповідач підтвердив отримання коштів за договором позики в повному обсязі. Також в день підписання додаткового договору 26.01.2022 відповідач надав заяву про встановлення факту існування вказаної заборгованості. Умовами додаткового договору від 26.01.2022 визначено, що строк позики діє до 31.12.2022, включно. Проте відповідач позику не повернув. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити 3% річних за період з 01.01.2023 по 29.06.2023 в сумі 147960 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 29.07.2021 в розмірі 10001050 грн., але не менше еквіваленту 250000 євро за курсом 31,7021 грн. за 1 євро, 3% річних в розмірі 147960 грн. та судові витрати. 20.07.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Бондаренко І.Ю. надала відзив на позовну заяву, в якому визнала позовні вимоги в розмірі 10001050 грн., але не менше еквіваленту 250000 євро за курсом 31,7021 грн. за 1 євро, а в частині вимог про стягнення 3% річних в розмірі 147960 грн. просила відмовити. Свою позицію в частині невизнання позовних вимог обґрунтувала тим, що в період з 01.01.2023 по 29.06.2023 діяв карантин, а тому відповідно до п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Представник позивача адвокат Кучеренко О.І. підтримав позовні вимоги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 29.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7925525 грн., що за погодженням сторін дорівнює еквіваленту 250000 євро за курсом НБУ на день укладання цього договору 31,7021 грн. за 1 євро. Договір позики є безпроцентним. Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і діє до 29.07.2026, включно. (п. 1.1, 2.1., 4.1. договору). Сторони погодили, що позичальник зобов`язується повернути позику протягом одного дня після закінчення строку позики в гривнях в розмірі відповідно до еквіваленту до євро відповідно до п. 2.1. договору за курсом НБУ на дату повернення, але не менше ніж за курсом 31,7021 грн. за 1 євро. Позика має бути повернута в м. Києві, про що має свідчити нотаріально посвідчена заява позикодавця про повний розрахунок за цим договором. Без цієї заяви позика вважається такою, що не повернута (п. 5.1, 5.2 договору). 26.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору позики від 29.07.2021, за умовами якого сторони погодили, що строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і діє до 31.12.2022, включно (п. 1 додаткового договору від 26.01.2022). Також підписанням додаткового договору від 26.01.2022 відповідач підтвердив наявність у нього заборгованості в сумі 250000 євро в гривнях в розмірі еквіваленту до євро відповідно до п. 2.1. основного договору за курсом НБУ на день укладання цього договору 31,7021 грн. за 1 євро (п. 3 додаткового договору від 26.01.2022). Відомості про виконання відповідачем своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного договору відсутні. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що [PERSON] дійсно отримав від [PERSON] грошові кошти за договором позики від 29.07.2021 в розмірі 7925525 грн., що за погодженням сторін дорівнює еквіваленту 250000 євро за курсом НБУ на день укладання цього договору 31,7021 грн. за 1 євро. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав та в строк до 31.12.2022 не повернув грошові кошти відповідно до еквіваленту до 250000 євро відповідно до п. 2.1. договору за курсом НБУ на дату повернення, але не менше ніж за курсом 31,7021 грн. за 1 євро, тобто не виконав взяті на себе зобов`язання, які виникли у нього з договору позики від 29.07.2021 та допустив прострочення, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 10001050 грн., що є не менше еквіваленту 250000 євро за курсом 31,7021 грн. за 1 євро, яка підлягає стягненню на користь позивача. При цьому суд також враховує визнання представником відповідача позовних вимог в частині стягнення боргу за договором позики, яке приймається судом, оскільки не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб. Щодо вимог про стягнення 3% річних за період з 01.01.2023 по 29.06.2023 в сумі 147960 грн. суд відзначає наступне. 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Таким чином, позивач безпідставно вимагає стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2023 по 29.06.2023, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 10001050 грн., у задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю. З урахуванням наведеного та обставин, встановлених в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (98,54%), що становить 13224,07 грн.

Outcome: partial