Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визнання наймачем квартири, в обґрунтування якого зазначено наступне. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] з моменту свого народження по теперішній час. Іншого житла у володінні не має. Позивачка несе витрати по утриманню майна відповідно до вимог законодавства. Вказана квартира не приватизована. Основним наймачем даної квартири була рідна бабуся позивачки, а саме [PERSON] , яка [INFO] померла. [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] та батьком позивача [PERSON] . Отже, після смерті бабусі та батька фактичними користувачами квартири залишилися: позивач [PERSON] та її дитина; мати позивача [PERSON] ; сестра позивача [PERSON] та її троє дітей, які продовжують користуватися вказаним житлом та сплачувати комунальні послуги. Задля заміни наймача за договором найму, [PERSON] 14.09.2021 звернулася до районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району із заявою, за результатами розгляду якої їй було відмовлено у заміні наймача, посилаючись на те, що [PERSON] не є членом родини померлого наймача квартири, яка доводиться їй бабусею. Вважає вказану відповідь незаконною. Зазначає, що позивачка, будучи членом сім`ї наймача (онукою) та донькою сина наймача і після їх смерті продовжила проживати у займаному жилому приміщенні, а тому має такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, що прямо передбачено нормою ст.64 ЖК України, а тому згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України має право визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відзиву представника районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району Малюк С.М., просить відмовити у задоволені позову [PERSON] у повному обсязі, заначивши, що [PERSON] не є членом сім`ї по відношенню до [PERSON] , яка була наймачем спірної квартири, у розумінні Житлового кодексу України, а отже немає законних підстав для зміни договору найму. Можуть бути визнані членами сім`ї наймача інші особи, які постійно проживають із наймачем і ведуть із ним спільне господарство. До таких осіб, як правило, належать родичі та особи, які перебувають із наймачем у родинних стосунках (фактичне подружжя, особи, шлюб з якими визнано недійсним, опікуни, піклувальники, утриманці). Але слід враховувати, що спільне проживання і ведення спільного господарства не завжди свідчать про наявність єдиної сім`ї, зокрема, зазначені у другій групі особи можуть бути визнані членами сім`ї наймача з урахуванням конкретних обставин, якщо вони ведуть спільне господарство (загальні витрати), надають взаємну допомогу, а також інші обставини, які свідчать про наявність родинних стосунків. Оскільки [PERSON] , позивач по справі, не є членом сім`ї наймача у розумінні Житлового права, то законні підстави для зміни договору найму у районної адміністрації відсутні. Задоволення судом даного позову призведе до порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки [PERSON] не є членом сім`ї основного квартиронаймача [PERSON] , та саме факт визнання членом сім`ї повинно бути встановлено у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позивачкою обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, а позовна заява не підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 29.11.2021 відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання наймачем квартири. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання наймачем квартири, до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача та третя особа [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, на підставах зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на підстави зазначені у відзиві. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, та не оспорювалося представниками сторін у судовому засіданні, позивач [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2016, актовий запис №1197) [PERSON] , [INFO] , з 18 листопада 2005 року по теперішній час, зареєстрована та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] , несе витрати зі сплати витрат за житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що наймачем вищезазначеної квартири, згідно ордеру на житлове приміщення ( [ADDRESS] ) від 20 грудня 1965 року, зазначено [PERSON] , який [INFO] помер (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 25.08.1987 Шевченківським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №5220). У вказаному ордері зазначено склад сім`ї: син [PERSON] , який [INFO] помер (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 12.02.2007 Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1430); дружина [PERSON] , яка [INFO] померла (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 03.04.2021 Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №543); донька [PERSON] . За адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ «Яценка 14» від 25.10.2021 та копією особового рахунку, виданого ОСББ «Яценка 14» від 30.07.2021. Встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23.07.2002 (повторно) відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №1335 від 13.10.1989, та копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 01.10.2016 Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №1197, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Ленінським р/к ЗАГС 03.02.1960, актовий запис №121, [PERSON] (батько позивача) є сином [PERSON] (наймач квартири). Отже, позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON] (наймач квартири). Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини та факти постійного проживання [PERSON] за вказаною адресою ( [ADDRESS] ), у тому числі разом з наймачем [PERSON] по час її смерті, ведення ними спільного господарства, утримання вказаного житлового приміщення позивачем. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що [PERSON] є її бабусею та будучи членом сім`ї наймача та донькою сина наймача, проживає у вказаній квартирі з дня свого народження та зареєстрована з 18.11.2005 по теперішній час, вселилася на законних підставах, як член сім`ї наймача дідуся, а у подальшому бабусі, з якою мешкала до дня її смерті, та після її смерті продовжила проживати у цьому житловому приміщенні. Отже, після смерті наймача [PERSON] , позивач проживає у вказаній квартирі, та звернулася до відповідача з заявою про переоформлення договору найму цієї квартири. Відповідно до листа районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району від 20.09.2021 №К-780-В, позивачу було зазначено, що вона не є членом сім`ї наймача, у розумінні ст.64 ЖК України, а тому відсутні підстави для укладення договору найму з нею. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз вказаної статті свідчить про загальні ознаки, яким повинен бути зв`язок між фізичними особами для того щоб вони вважалися сім`єю. До таких ознак належать: спільне проживання; пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач [PERSON] на законних підставах вселилася та проживала у квартирі [ADDRESS] , це приміщення було і є постійним місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, [PERSON] , як член сім`ї [PERSON] , придбала право на проживання у кв. [ADDRESS] . Зазначене також свідчить про те, що позивач вселилася у вказану квартиру зі згоди наймача. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Отже, позивач тривалий час зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , наймачем якої був її дідусь, а у подальшому бабуся, має стійкі зв`язки із цим житлом, інше місце проживання у неї відсутнє, є членом сім`ї наймача. Тому суд вважає, що позивач набула у встановленому порядку право користування даною квартирою, та має право на визнання її наймачем квартири. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS] , є «житлом» позивача у розумінні п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому його порушені права у вигляді невизнання наймачем даного житла, підлягають захисту. З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач була зареєстрована та вселилася до вказаної квартири на законних підставах, після смерті наймача продовжує проживати та користуватися квартирою добросовісно, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved