Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

26.07.2021 року позивачка [PERSON] , в особі свого представника адвоката Даузе Ю.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , тертя особа Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якому просила встановити юридичний факт проживання з матір`ю з 2010 року і до дня смерті останньої [INFO] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала таким: [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , мати позивачки, яка до дня смерті постійно проживала їз нею в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, ще і з земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6324585000:10:000:0019, розташованої в територіальних межах Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області, на яку померла склала заповіт, заповівши землю їй позивачці. Спадщину за заповітом вона прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживала з матір`ю та доглядала за нею. За заповітом більше немає спадкоємців, але за законом спадщину прийняла інша спадкоємиця, відповідачка у справі та друга дочка померлої, [PERSON] , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Звернувшись до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, отримала відмову з підстав відсутності у неї необхідних документів, що б підтверджували факт проживання її зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту позивачці необхідно для подальшого оформлення своїх спадкових прав. 28.07.2021 року провадження відкрито за ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова з призначенням до підготовчого провадження в загальному порядку на 13.09.2021 року. У вказану дату у підготовчому засіданні залучено до участі у справі третьою особою Біляївську сільську раду Лозівського району Харківської області та судове засідання відкладено на 06.10.2021 року, яке в свою чергу через неявку сторін відкладено на 02.11.2021 року. В судовому засіданні оголошено перерву до 01.12.2021 року. Ухвалою суду від 01.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 10.01.2022 року, яке відкладене на 15.02.2022 року через неявку сторін. Ухвалою суду від 15.02.2022 року справу передано на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю. Через військову агресію рф проти України розгляд справи у Первомайському міськрайонному суді тривалий час не призначався. Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області Библіва С.В. від 03.02.2023 року справу прийнято до свого провадження з призначенням її до розгляду у підготовче засідання на 28.03.2023 року, яке за ухвалою було закрите з призначенням справи до розгляду по суті на 06.06.2023 року. 06.06.2023 року розгляд справи відкладено на 23.08.2023 року через неявку відповідачки, а з 23.08.2023 на 30.10.2023 року для витребування копії спадкової справи. Позивачка та її представник до судового засідання не прибули, проте від представника надійшла телефонограма про розгляд справи у їхню відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка до суду не прибула, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце проведення судового засідання, відзиву на позов не надала, як і не надала заяв про розгляд справи без її участі чи про відкладення розгляду. Тому, враховуючи її неявку, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Треті особи надали судові заяви про розгляд справи без участі їхніх представників, позовні вимоги залишили на розсуд суду. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема,\~встановлено та\~не оспорюється\~сторонами,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мати позивачки,\~що вбачається\~з свідоцтва\~про смерть\~(а.с.13)\~та свідоцтва\~про народження\~та про\~укладення шлюбу\~позивачки (а.с.11-12).\~Померла до\~дня смерті\~була зареєстрована\~в \~ [ADDRESS] .\~Після її\~смерті залишилася\~спадщина,\~яка,\~крім іншого,\~складається і\~із земельної ділянки\~сільськогосподарського призначення\~кадастровий номер\~6324585000:10:000:0019,\~розташованої в\~територіальних межах\~Миронівської сільської\~ради Первомайського\~району Харківської\~області,\~відповідно до\~Державного акту\~(а.с.16-17), на яку померла склала заповіт, посвідчений 27.10.2006 року Миронівською сільською радою Первіомайського району Харківської області, заповівши землю позивачці [PERSON] (а.с.15). Інших спадкоємців на дану земельну ділянку за заповітом немає. [PERSON] дізналася, що її сестра та дочка померлої [PERSON] прийняла спадщину за законом після матері, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, що вбачається з копії спадкової справи № 147/2021 Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області. [PERSON] , звернувшись до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на землю, отримала відмову з підстав відсутності у неї необхідних документів на підтвердження факту проживання із спадкодавицею на час смерті останньої разом, а місця реєстрації їхніх місць проживання різні (а.с.18-19). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає,\~що спадщину\~за заповітом\~ [PERSON] \~прийняла фактично,\~оскільки на\~день смерті\~матері проживала\~із нею\~та доглядала\~її за\~адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.14). Крім того, як вбачається з письмових показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивачки, померла [PERSON] ще з 2010 року постійно проживала в кв. [ADDRESS] разом із [PERSON] . Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є вмотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки встановлено беззаперечний факт сумісного проживання позивачки та спадкодавиці на день відкриття спадщини і позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадщину вона прийняла. На підставі викладеного та

Outcome: approved