Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2004 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 70. В шлюбі в них народився двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося, через різні погляди на сімейне життя, як подружжя вони не проживають вже давно, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує лише формально. Тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала та просить його задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: В судовому засіданні встановлено, що сторони 31.07.2004 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 70, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 31.07.2004, яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народилися: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яка знаходиться в матеріалах справи, донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають, не ведуть спільного господарства, на примирення сторони не згідні. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1073,80 грн., що підтверджується квитанцією № 117 від 23.10.2023 року, тому з відповідачки необхідно стягнути в користь позивача 50 відсотків судового збору в розмірі 536,90 грн. та 50 відсотків судового збору в розмірі 536,90 грн. повернути з державного бюджету на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved