Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» Закарпатської обласної ради 22 146,84 грн. нарахованих і невиплачених при звільненні заробітної плати і інших належних грошових коштів та середній заробіток за весь час затримки виплати вказаної суми по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 11 жовтня 2016 року по 30 грудня 2022 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. На день звільнення відповідач нарахував позивачці до виплати суму 22 146,84 грн., яка складалася з окладу; відповідних надбавки, індексації і доплати до окладу; компенсації невикористаних днів відпустки. Проте, ні у день звільнення, ні станом на день пред`явлення позову вказаних коштів відповідач не виплатив і розрахунок з нею не провів. Відтак, вважає, що з відповідача слід стягнути названі кошти і середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання представник позивачки не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, не повідомив про причини неявки, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Разом з тим, відзив на позов відповідач не подав. Судом встановлено і не заперечуються сторонами наступні обставини. Наказом від 11.10.2016 року №117-к позивачку прийнято на роботу до відповідача на посаду прибиральника службових приміщень. Наказом відповідача від 29 грудня 2022 року №143-к позивачка з 30 грудня 2022 року звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно з ст.21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.94 цього ж Кодексу заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною першою статті 47 КЗпП України встановлено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу. Згідно з ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Випискою по особовому рахунку позивачки, яка видана відповідачем, підтверджено, що на день її звільнення відповідач нарахував останній до виплати суму 22 146,84 грн., яка складалася з окладу; відповідних надбавки, індексації і доплати до окладу; компенсації невикористаних днів відпустки. Зазначене стверджується. При цьому, доказів виплати цих чи будь-яких інших коштів у день звільнення, відповідач не надав. На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 22\~146,84 грн. Більше того, позивачка заявила, вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 06.07.2023 у даній цивільній справі задоволено клопотання представника позивачки та витребувано від відповідача довідку про нараховані позивачці і невиплачені їй при звільненні грошові кошти та про розмір її середньомісячного заробітку за останні два календарні місяці роботи, які передували місяцю, у якому вона звільнена. Копія цієї ухвали суду отримана відповідачем 16 серпня 2023 року, що стверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення. Однак, зазначену ухвалу суду відповідач не виконав, витребувані документи (письмові докази) суду не надав та не повідомив суд про причини невиконання ним такої ухвали суду. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.95 №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Враховуючи викладене та неналежну процесуальну поведінку відповідача, з метою захисту порушених прав позивачки, суд вважає за можливе самостійно здійснити розрахунок середньомісячної заробітної плати, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи позивачки, що передували її звільненню. Отже, враховуючи наявну у матеріалах справи виписку по особовому рахунку позивачки, яка видана відповідачем, суд визнає, що середньомісячна заробітна плата позивачки складає 6 404,19 (2 893,00 + 289,30 + 3\~221,89) грн. Тому, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, тобто 38 425,14 грн. (6\~404,19 грн. х 6 місяців). У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачка понесла судові витрати у даній справі, сплативши 8 000,00 грн. адвокату за надання їй професійної правничої допомоги. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідач не подав. Відтак, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені витрати у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved