Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

08.11.2023 начальник підрозділу КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» звернувся до суду із зазначеною заявою та просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вимоги за заявою вмотивовані тим, що 07.11.2023 [PERSON] у супроводі працівників екстреної медичної допомоги, працівників поліції та матері був доставлений до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» у зв`язку з неадекватною поведінкою, оскільки він викидав речі на вулицю, погрожував матері фізичною розправою, відмовлявся від прийому ліків та їжі. За відсутності усвідомленої добровільної згоди на лікування [PERSON] був госпіталізований до другого психіатричного відділення за рішенням лікаря-психіатра в примусовому порядку, у зв`язку з наявними для цього показаннями. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.11.2023 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вжити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» лікар\~- психіатр Калюжна А.Р. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог за заявою, зазначив, що хворим себе не вважає, у зв`язку з чим не потребує лікування. При цьому підтвердив, що раніше неодноразово проходив лікування, як амбулаторно, так і стаціонарно у лікаря-психіатра та на даний час почуває себе добре. Вважає, що у ситуації, яка сталася винна поведінка його матері, так як його обурює спосіб життя останньої і у разі продовження такої поведінки він дійсно застосує до неї фізичну силу. Представник [PERSON] у судовому засіданні при вирішенні вимог за заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку послався на розсуд суду. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її син давно страждає психічними розладами, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, чим спричиняв їй тілесні ушкодження, неодноразово проходив лікування у психіатричному закладі, після чого почувається краще, але на даний час знову поводить себе агресивно, погрожує фізичною розправою, у зв`язку з цим у [PERSON] виникають обґрунтовані побоювання за своє життя та здоров`я, тому вона у нічний час боїться залишатися у будинку з сином та ходить ночувати до іншого місця, а вранці коли повертається додому, то виявляє відсутність сина і домашніх речей, які він викидає з будинку, нівечить їх, а також продає з метою придбання алкогольних напоїв, оскільки зловживає ними. Тому просила задовольнити заяву, направити [PERSON] до психіатричного закладу для примусового лікування, так як у добровільному порядку він лікуватися відмовляється та може становити загрозу як для себе, так і для оточуючих. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, який вважав подання лікарні обґрунтованим, оскільки у [PERSON] наявний психічний розлад, йому встановлено відповідний діагноз та він становить суспільну небезпеку як для себе, так і для оточуючих, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 9 «Основ законодавства України про охорону здоров`я», застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України. Згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного захворювання підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 31 від 08.11.2023, відповідно до якого [PERSON] за своїм психічним станом виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами його лікування забезпечити неможливо. При цьому у судовому засіданні встановлено, що дії [PERSON] становлять небезпеку для оточуючих, зокрема і для його матері, з якою він проживає, а його висловлювання свідчать про реальні наміри продовжувати вчиняти такі дії та про відсутність здорової критики до власних вчинків, тому, в даному випадку, інтереси та безпека суспільства, переважають над інтересами окремої особи.

Outcome: approved