Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

У червні 2023 року ТОВ ФК ЄАПБ звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 64495 грн. сукупної заборгованості за договорами: №09279-02/2022 від 09 лютого 2022 року у розмірі 43440 грн., з яких 15000 грн. заборгованості за основною суму боргу, 28440 грн. заборгованість за відсотками; №0687982686 від 16 лютого 2022 року у розмірі 21055 грн., з яких 4679 грн. заборгованості за основною суму боргу, 16376 грн. заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ ФК Інвеструм та [PERSON] 09 лютого 2022 року укладено кредитний договір №09279-02/2022, предметом якого є 15000 грн., строком на 30 днів до 10 березня 2022 року, з 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу, тип процентної ставкифіксована, даний кредитний договір, із врахуванням Правил надання коштів у позику, які є публічною пропозицією (офертою), підписаний електронним підписом відповідача, як позичальником; 08 грудня 2022 року між позикодавцем та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу №08122022, відповідно до якого ТОВ ФК Інвеструм відступило даному ТОВ право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] 16 лютого 2022 року між ТОВ Інфінанс та [PERSON] укладено договір позики, який підписано шляхом підписання Акценту оферти №0687982686, предметом якого є 4679 грн., строком на 12 місяців, з річною пільговою відсотковою ставкою 638,75% і розрахунку 1,75% на добу. 24 листопада 2022 року між позикодавцем та позивачем ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу №24/11/22, відповідно до якого ТОВ Інфінанс відступило даному ТОВ право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню коштів та відсотків за користування ними, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] позов підтримує. Згідно ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні. Відповідно до відзиву від 03 серпня 2023 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково в частині стягнення: за договором №09279-02/2022 від 09 лютого 2022 року основної суми позики в розмірі 15000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 09 лютого 2022 року по 10 березня 2022 року в сумі 5625 грн., за договором позики №0687982686 від 16 лютого 2022 року основної суми позики в розмірі 4679 грн., в частині стягнення інших позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що через скрутний матеріальний стан не могла виконати зобов`язання та сплатити кошти, позикодавець має право на одержання процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦПК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а отже розрахунок заборгованості по порцентах виходить за межі строку кредитування. Умови та правала отримання позики від 16 лютого 2022 року від позивача не отримувала і не підписувала, вважала позику безвідсотковою. У відповіді від 14 серпня 2023 року на відзив представник позивача Макарова Л.В. подала заперечення проти письмових пояснень відповідача [PERSON] та підтримала позовні вимоги, зазначивши, що відповідачем підтверджено факт оформлення та підписання договорів, відповідач зобов`язана повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, але відповідач не виконала свої зобов`язання, нею не було здійснено жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2022 року між ТОВ ФК Інвеструм та [PERSON] укладено договір №09279-02/2022, предметом якого є 15000 грн., строком на 30 днів до 10 березня 2022 року, з 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу, тип процентної ставки фіксована, даний кредитний договір, із врахуванням Правил надання коштів у позику, які є публічною пропозицією (офертою), підписаний електронним підписом відповідача, як позичальником. 08 грудня 2022 року між позикодавцем та позивачем ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу №08122022, відповідно до якого ТОВ ФК Інвеструм відступило даному ТОВ право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] , що підтверджується витягом із реєстру боржників від 08 грудня 2022 року. 16 лютого 2022 року між ТОВ Інфінанс та [PERSON] укладено договір позики, який укладено шляхом підписання відповідачем Акценту оферти №0687982686, предметом якого є 4679 грн., строком на 12 місяців, з річною пільговою відсотковою ставкою 638,75% в розрахунку 1,75% на добу. 24 листопада 2022 року між позикодавцем та позивачем ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу №24/11/22, відповідно до якого ТОВ Інфінанс відступило позивачу право грошової вимоги, зокрема щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків по договору позики №0687982686 від 16 лютого 2022 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Названі договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Також вказані договори, за якими позивач набув право вимоги відповідно до ст.514\~ЦК\~України, недійними в судовому порядку не визнавалися, їх недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України вони є правомірними. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 31 травня 2023 року має заборгованість: за договором №09279-02/2022 від 09 лютого 2022 року у розмірі 43440 грн., з яких 15000 грн. заборгованості за основною суму боргу, 28440 грн. заборгованість за відсотками; за договором позики №0687982686 від 16 лютого 2022 року у розмірі 21055 грн., з яких 4679 грн. заборгованості за основною суму боргу, 16376 грн. заборгованість за відсотками,-а всього 64495грн.. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. За умовами кредитного довору від 09 лютого 2022 року відповідач отримала 15000 грн. фінансового кредиту на 30 днів до 10 березня 2022 року, із погодженням 456,25% річних від суми кредиту з розрахунку 1,25% на добу, тобто проценти підлягають нарахуванню за 30 днів, в даному випадку проценти становлять 5625 грн. (15000*1,25%*30 днів/100=5625). Іншого строку договору сторони не узгоджували. Нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. З даних підстав на користь позивача підлягає стягненню із відповідача 20625 грн. заборгованості за кредитним договором №09279-02/2022 від 09 лютого 2022 року, з якої 15000 грн.-основна сума боргу, 5625 грн. проценти за користування кредитними коштами. За умовами договору від 16 лютого 2022 року, укладеного акцептом оферти на умовах фінансового кредиту із використанням відповідачем одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису, позика становить 4679 грн., строк-12 місяців, річна ставка процентів-638,75 %, пільгова процентна ставка-1,75% за один день користування, реальна номінальна та пільгова процентна ставка-17452,08%. Згідно витягу з реєстру боржників від 24 листопада 2022 року сума заборгованості за основним боргом-4679 грн., відсотки-16376 грн.. Враховуючи умови договору позики від 16 лютого 2022 року розмір процентів за 1 день становить 81 грн. 89 коп (4679*1,75%/100=81,99), що із врахуванням строку дії договору на 12 місяців, є підставою для визначення процентів у розмірі 29887 грн. 11 коп (4679*1,75*365/100=29887,11), при цьому суд розглядає справу в межах заявлених вимог, що є підставою для стягнення із відповідача на користь позивача 21055 грн. заборгованості за договором позики №0687982686 від 16 лютого 2022 року, з якої 4679 грн.-основна сума боргу, 16376 грн.-проценти за користування позикою. Будь-які докази того, що відповідач повернула кредитні кошти та нараховані відсотки у строк, передбачений договорами, матеріали справи не містять. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача підлягає стягненню із відповідача 20625 грн. заборгованості за кредитним договором №09279-02/2022 від 09 лютого 2022 року та 21055 грн. заборгованості за договором позики №0687982686 від 16 лютого 2022 року, а всього 41680 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов, по якому ТОВ ФК ЄАПБ сплачено 2684 грн. судового збору, задоволений частково на 64,6% (41680 грн./64495 грн.*100=64,6), у зв`язку з чим на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 1733 грн. 86 коп судового збору (2684 грн.*64,6%/100=1733,86). При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: partial