Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 15 жовтня 1994р Анатоліївською сільською радою Березовського району Одеської області, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, фактично розірвали свої стосунки у червні 2021 року, та не бажають їх поновлення. Тому, позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягала за задоволенні позову та розірванні шлюбу, категорично була проти надання строку для примирення. Причинами розірвання шлюбу є постійні сварки з відповідачем, небажання її перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних відносин з червня 2021 року, їх більше нічого не пов`язує, її дратує кожне слово та дія відповідача. Зазначила, що у відповідача є нерухомість, в якій він може проживати окремо. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Про надання строку на примирення не заявляв. Зазначив, що у зв`язку із тим, що позивач погодилась у 1995 році вступити з ним у шлюб, вони вінчалися, то вона зобов`язана перебувати у шлюбі, та терпіти так, як це робить він. Зазначив, що вони проживають в одній квартирі, шлюбні відносини дійсно фактично припинені з початку війни, йому нікуди уходити з квартири. Заслухавши доводи та пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав. Сторони уклали шлюб, зареєстрований 15 жовтня 1994р Анатоліївською сільською радою Березовського району Одеської області, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, хоча і проживають на одній території, позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, наполягає на розірванні шлюбу, не має бажання та наміру поновлювати сімейні відносини. Відповідач хоча і заперечує проти розірвання шлюбу, однак про надання строку на примирення суд не просив, зайняв позицію не знаходження компромісу між сторонами, а звинувачення позивача у тому, що вона бажає розлучитися. Суд роз`яснив позивачу, що питання поділу майна між сторонами не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновків про те що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, призведе до примушування позивача перебувати у шлюбі, що суперечить положенням чинного законодавства України. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст.18 ч.2 п.3, ст.ст.51,56 ч.3, ст.110 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, призведе до примушування її перебувати у шлюбі, прушить принцип добровільності шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved