Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

20 липня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини були припинені у 2008 році. Наразі син є повнолітнім та навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку із чим позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмір 7000 грн. щомісячно та до досягнення ним 23-х років. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2023 року цивільну справу № 753/12515/23 передано судді Шаповаловій К.В. 03 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року, із врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 27 вересня 2023 року, відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання 27 вересня 2023 року на 10:00 год. 05 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №58218), у якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 2000,00 грн., у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з нього витрат, понесених відповідачем на правову допомогу, просив відмовити, в той же час просив стягнути з позивача на свою користь понесені відповідачем витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. 18 вересня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 61378), у якій позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Судове засідання призначене на 27 вересня 2023 року було відкладено на 12 жовтня 2023 року на 16:00 год, з метою надання представнику відповідача часу для подачі до суду заперечень на відповідь на відзив. 11 жовтня 2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 67645), у яких фактично підтримано відзив відповідача, що був поданий раніше. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано з Пенсійного фонду України інформацію, стосовно загальної суми заробітної плати (доходу) та суми заробітної плати (доходу) в межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний соціальний внесок за 2023 рік, відносно [PERSON] . Розгляд справи було відкладено на 6 листопада 2023 року. 31 жовтня 2023 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 12 жовтня 2023 року надійшла інформація від Пенсійного фонду України. 19 жовтня 2023 року від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. 2 листопада 2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про визнання доказів неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми. Також до суду 2 листопада 2023 року від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення у справі, в яких викладені обставини та доводи щодо не визнання позовних вимог. У судовому засіданні 6 листопада 2023 року представник відповідача підтримала доводи, викладені у відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях, вказала, що відповідач не визнає позовні вимоги повністю, оскільки він на сьогодні немає зовсім можливості надавати допомогу сину, він має захворювання (алергія), яке потребує лікування та значних витрат на це. Крім того, у нього на утриманні перебувають батьки, дружина та малолітня дитина. Син [PERSON] має стипендію, у його колишньої дружини достатній заробіток, який надає змогу утримувати сина, що, зокрема, підтверджується купівлею автомобіля. Крім того, вказала, що матеріали справи не містять доказів того, що син на час звернення із позовом до суду проживає з матір`ю, що свідчить про відсутність у позивачки права на звернення із таким позовом до суду. У задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. 1 червня 2002 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, актовий запис № 452, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, видане Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї (а.с. 15). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1842. Батьком зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.13). 19 вересня 2008 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено актовий запис про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем (№ 851), що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 16). Відповідно до довідки від 27 квітня 2023 року № 175/д [PERSON] є студентом денної\\ форми навчання Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій (а.с. 17). Згідно долученої до позовної заяви довідки від 11 грудня 2019 року, [PERSON] зареєстрований за адресою місця реєстрації позивачки: [ADDRESS] . Заперечуючи факт проживання сина із позивачкою, представник відповідача вказала, що ця довідка є неналежним, недостовірним, недостатнім та недопустимим доказом у справі. Суд зауважує, що представником відповідача не надано суду жодного доказу, що вказана довідка була отримана позивачкою з порушенням порядку, встановленого законом, а також того, що вона не дає можливості встановити певні обставини. Щодо достатності та належності доказів, то вказане встановлюється при сукупності оцінки наявних доказів, які подані як на підтвердження так і на спростування позовних вимог. Суд погоджується з тим доводом, що вказана довідка підтверджує факт місця реєстрації сина сторін лише станом на 2019 рік. В той же час, представником відповідача не було надано жодних доказів на підтвердження того факту, що спільний син сторін проживає з батьком (відповідачем) чи за будь-якою іншою адресою, що не є місцем фактичного проживання позивача. Факт реєстрації не свідчить однозначно та беззаперечно про фактичне проживання людини саме за місцем реєстрації. Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з нормою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд установив, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача та позивача, навчається на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30 червня 2026 року. Звертаючись із позовом до суду позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 7000 грн щомісячно, зазначаючи, що в місяць вона витрачає на сина 14000 грн. В той же час, позивачкою до позовної заяви не надано доказів на підтвердження того, що щомісячні витрати на повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги становлять саме 14000 грн. Надані позивачкою довідки щодо консультації травматолога, ортопеда-травматолога датовані 2019-2021 роками та містять рекомендації, які стосуються плосковальгусної деформації стоп (плоскостопість) та шийно-грудного відділу хребта, зокрема плавання, при цьому вказані висновки не містять будь-яких доказів щомісячних витрат на повнолітню дитину. Позивачкою до позову долучено докази придбання в ТОВ «СЛ Сейлс» (фітнес клуб sport life) клубної картки за 19990 грн строком на 720 днів, що підтверджує той факт, що в день вартість послуг за такою карткою складає приблизно 28 грн, тобто 840 грн в місяць. Щодо доводів позивачки щодо необхідності корекції зору та потреба на операцію з цього приводу - 30000 грн, суд зазначає, що позивачкою не надано суду доказів крайньої необхідності такої операції (відсутні відповідні приписи лікарів, докази призначення проведення такої операції, остаточна її вартість разом із реабілітаційним періодом, тощо), це лише стандартна рекомендація лікарів, що, зокрема, підтверджується долученою до позову випискою від 27 червня 2023 року. Стосовно долученого до позову акту приймання-передачі наданих послуг щодо вартості посвідчення моряка від 26 квітня 2023 року у розмірі 1350 грн, суд в цьому випадку погоджується із доводами представника відповідача, що у такому розмірі кошти були витрачені позивачкою у період сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітнього сина, які щомісячно до 5 липня 2023 року становили 5630 грн, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 4 лютого 2021 року. Також долучені до позову копії свідоцтв фахівця (а.с. 29), що підтверджують факт проходження певних курсів за спеціальністю навчання сина сторін, не містять доказів вартості таких курсів. При цьому, суд зауважує, що у них зазначена дата закінчення курсу - 2 лютого 2023 року, тобто період, коли позивачка отримувала аліменти від відповідача за вказаним вище рішенням суду. Доказів того, що щомісячно наразі син сторін проходить необхідні курси, пов`язані із його навчанням та майбутньою професією та щомісячну їх вартість, позивачем до позову не надано. Долучені до позовної заяви виписки з банківської карти повнолітнього сина сторін за березень та квітень 2023 року не містять інформації, яка підтверджує щомісячні витрати повнолітнього сина на період навчання (а.с. 26-27). Поряд з цим, суд враховує, що син сторін наразі навчається на денній формі навчання, а отже не може працевлаштуватись, що свідчить про необхідність у матеріальній підтримці. Суд також враховує, що відповідно до довідки про доходи позивачки, яка додатково підтверджена відповіддю з Пенсійного фонду України, щомісячно вона отримує по 6820 грн (а.с. 42). Щодо доводів представника відповідача про те, що доходи позивачки є значно вищим від тих, що зазначені у довідках, що підтверджується фактом придбання 14 жовтня 2023 року автомобіля, на підтвердження чого представником відповідача долучено інформацію з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, суд зазначає, що факт реєстрації транспортного засобу на ім`я позивачки, не свідчить однозначно та беззаперечно про придбання такого автомобіля позивачкою самостійно за власні кошти, враховуючи, що на цей час позивачка перебуває у шлюбі. Також представником відповідача не підтверджено належними доказами, враховуючи відповідь ПФУ від 26 жовтня 2023 року, факт отримання позивачкою доходів як бенефіціарний власник від ТОВ «НВМ Україна» та ТОВ «Архітехбуд» (а.с. 131-133). Суд зазначає, що долучені до відзиву копії посвідчень на ім`я [PERSON] та [PERSON] не свідчать про те, що батьки відповідача перебувають у нього на утриманні. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що на утриманні відповідача також перебуває його дружина - [PERSON] , оскільки долучена до відзиву копія наказу про її звільнення з роботи у березні 2023 року, не свідчать про те, що вона є непрацездатною, на цей час непрацевлаштована та немає доходу. Також суд погоджується із доводами представника відповідача, що долучена до позову довідка з ТОВ «Ютем -ЗМК» про доходи відповідача станом на серпень 2020 року не підтверджує факт його доходів станом на час звернення із позовом до суду та факт наявності можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина саме в розмірі 7000 грн щомісячно. Представником відповідача до відзиву долучено копію наказу від 30 червня 2023 року про звільнення відповідача з ТОВ «Ютем -ЗМК» (а.с. 122). Поряд з цим, заперечуючи повністю щодо заявлених позовних вимог, з урахуванням останніх письмових пояснень, представником відповідача суду не надано жодних належних доказів (довідок з податкової, ПФУ, тощо) про доходи відповідача у період з червня 2023 року по листопад 2023 року, на підтвердження доводів абсолютної відсутності доходів у відповідача. При цьому, суд враховує, що до 2 листопада 2023 року представник відповідача зазначала і це підтверджується відзивом на позовну заяву, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 2000 грн щомісячно. Суд враховує долучені до матеріалів справи представником відповідача докази щодо стану здоров`я відповідача (алергія, неуточнена, анафілактичний шок, неуточнений), зокрема консультаційний висновок спеціаліста від 31 жовтня 2023 року, в той же час не враховує долучений чек від 19 жовтня 2023 року, який датований на 11 днів раніше від висновку спеціаліста, з огляду на те, що він не підтверджує, що такі ліки придбавались саме для відповідача та безпосередньо відповідачем. Суд враховує як характеристику майнового стану відповідача долучені представником відповідача копії квитанцій про заборгованість за комунальні послуги за місцем реєстрації відповідача та враховує їх розмір станом на 1 жовтня 2023 року. В той же час заява на отримання субсидії, копія якої долучена до матеріалів справи, наразі не є підтвердженням важкого матеріального становища відповідача, з урахуванням законодавчо врегульованих підстав її призначення. Крім того, доказів констатації факту потреби родини відповідача у житловій субсидії, не підтверджена належними доказами (відсутнє рішення уповноваженого органу після відповідної перевірки про її призначення відповідачу). Згідно з статтею 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що обов`язок з утримання повнолітніх дітей покладено на обох батьків, враховуючи відсутність доказів того, що щомісячні витрати позивача на сина становлять саме 14000 грн, враховуючи те, що на утриманні відповідача є неповнолітня донька [PERSON] 2013 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, син сторін навчається на підтверджено позивачкою у відповіді на відзив, зважаючи на відсутність доказів абсолютної неможливості відповідачем надання допомоги сину, враховуючи те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 2000 грн, те, що відповідач є працездатним (протилежного суду не доведено), суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої сина - [PERSON] , 2005 року народження, який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 19 липня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років. У відповідності до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial