Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Процесуальні\~дії по справі. 11.10.2023\~заявник звернувся\~до\~суду\~із\~заявою,\~за\~змістом\~якої\~\~просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЖТ №020566 від 23.03.2001 на земельну ділянку площею 2,5537 га з кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник мотивуючи свою заяву вказує, що помилкове написання прізвища матері у державному акті про право приватної власності на землю, не дає можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Ухвалою від 16.10.2023 суд прийняв\~ заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати\~ в порядку окремого провадження. Розгляд справи по суті призначено на 09.11.2023.\~ Одночасно п.6\~ ухвали суду від 16.10.2023\~, суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. копію спадкової справи, заведену щодо майна померлої\~ [PERSON] , яка померла\~ [INFO] .03.11.2023 на адресу суду надійшли інформаційні довідки із Спадкового реєстру (а.с. 28,29) та належним чином завірена копія спадкової справи ( а.с. 30-60). 03.11.2023 на адресу суду надійшли інформаційні довідки із Спадкового реєстру (а.с. 28,29) та належним чином завірена копія спадкової справи ( а.с. 30-60). Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Мотивуючи заяву заявник вказує, що [PERSON] яка помер [INFO] є матір`ю [PERSON] [INFO] . Заявник вказує, що [INFO] у віці 75 рік\~ в с. Івановичі, Черняхівського району Житомирської області померла мати заявниці [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку (пай)\~ згідно державного акту серія ІІІ-ЖТ № 020566 від 23.03.2001 за кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник доводить, що у встановлений законом порядок, після смерті матері, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку\~ згідно вищевказаного акту. Однак, нотаріус у вчиненні нотаріальних дій заявниці відмовив в зв`язку з тим, що в державному акті прізвище покійної мати значиться як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть [PERSON] , тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв"язку з неподанням заявником необхідних відомостей та документів, які б підтвердили факт належності державного акту\~ померлій [PERSON] . Заявник доводить, що розбіжність в частині написанні прізвища померлої матері « [PERSON] » - у державному акті та « [PERSON] » - у свідоцтві про смерть пов`язано з\~ написанням документів минулих часів\~ російською мовою та написання прізвища в колгоспах в розмовній мові, що й спричинило виникнення розбіжності в списках пайовиків, а в подальшому і в державному акті на право\~ власності на земельну ділянку. За таких обставин усунути орфографічну помилку та внести зміни до правовстановлюючого документу не можливо, тому\~ заявниця змушена звернутися до суду для\~ реалізації своїх прав власника на спадкову земельну ділянку. У судове засідання сторони не з`явились. 09.11.2023 на адресу суду надійшла заява від представника заявника ,в якій представник\~ просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує в повному обсязі (а.с. 61). Заінтересована особа була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, що підтверджується довідкою\~ про доставку електронного листа (а.с. 25). Клопотань, заяв, заперечень, пояснень не подано. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В ході розгляду справи, судом у відповідності до п. 4 ч. 5\~ст.12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ ЦПК України. Відповідно до\~ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій\~кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 09.11.2023 відповідно до\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області серія [NUMBER] від\~ 17 липня 2019 року в с. Івановичі Черняхівського (Житомирського) району\~ Житомирської області\~ у віці 75 років померла [PERSON] , актовий запис №37 (а.с. 9) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що стверджується\~ інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за номером у спадковому реєстрі 65343025 від 14.01.2020 щодо спадкодавця [PERSON] дата смерті [INFO] , значиться стан чинний за номером у нотаріуса 6/2020\~ (а.с. 28). Ступінь родинних відносин між [PERSON] \~ та [PERSON] , померлою [INFO] стверджується даними\~ повторного свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , що видано Новопільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області 27.05.1994, де зазначено в графі мати - [PERSON] ( а.с. 7) та\~ копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області від 20.10.2012\~, в якому зазначено що [PERSON] та [PERSON] [INFO] , уклали шлюб, та\~ дружина отримала прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 8). Спадщину за законом після смерті [PERSON] , прийняла її дочка\~ [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи № 6/2020,\~ що заведена до майна померлої [PERSON] 14.01.2020 року приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. на підставі заяви\~ [PERSON] ( а.с. 31). До спадщини увійшла земельна ділянка (пай) згідно державного акту серія ІІІ-ЖТ № 020566 від 23.03.2001 земельна ділянка за кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11) Постановою нотаріуса від 05.06.2023 № 305/02-14 заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій\~ в зв`язку з тим, що в державному акті покійна мати значиться як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть - [PERSON] ,\~ у зв"язку з неподанням необхідних відомостей та документів, які б підтвердили факт належності державного акту\~ померлій [PERSON] ( а.с. 59). Належність земельної ділянки на праві власності спадкодавцеві [PERSON] підтверджується\~ інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку\~ де зазначено відомості про земельну ділянку кадастровий номер 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га місце розташування Новопільська сільська рада Черняхівський район, Житомирська область,\~ з цільовим призначеним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, інформація про власника « [PERSON] » (а.с. 14). У підтвердження обставин того, що [PERSON] , за життя володіла та розпоряджалась своєю земельною ділянкою, є відомості з державного реєстру речових прав, де зазначено що орендодавець\~ [PERSON] передала в оренду, згідно договору оренди, ТОВ «Агро-Регіон Житомир» об`єкт речових прав - земельну ділянкуза кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га, місце розташування Новопільська сільська рада Черняхівський район, Житомирська область, з цільовим призначеним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15) Згідно Експертного висновку № 056/1040-а від 09.07.2020 року Українське бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, запис прізвища « [PERSON] » (свідоцтво про смерть) і [PERSON] » (державний акт на право власності на земельну ділянку) у документах, наданих для експертизи, є автентичним (а.с. 13). У зв`язку з розбіжностями в частині написання прізвища померлої матері заявниці " [PERSON] " - у свідоцтві про смерть та\~ " [PERSON] " - у державному акті на право власності на земельну ділянку, [PERSON] (заявиця)\~ не має\~ можливості реалізувати свої спадкові права після смерті матері, внаслідок чого остання звернулась до суду із даною\~ заявою. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~п.12 Пленум\~Верховного Суду\~України у\~пункті 1\~постанови «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31\~березня 1995\~року №\~5 при\~ розгляді\~ справи\~ про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих\~ документів\~ особі, прізвище, \~ ім`я,\~ по\~ батькові,\~ місце\~ і\~ час\~ народження\~ якої, зазначені\~ в\~ документі,\~ не\~ збігаються\~ з\~ ім`ям,\~ по\~ батькові, прізвищем,\~ місцем\~ і\~ часом\~ народження\~ цієї особи,\~ вказаними у свідоцтві про народження або\~ в\~ паспорті,\~ у\~ тому\~ числі,\~ факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі,\~ імені,\~ по батькові або замість імені чи по\~ батькові зазначені\~ ініціали\~, суд\~ повинен\~ запропонувати заявникові подати докази про те,\~ що правовстановлюючий документ належить йому і\~ що організація,\~ яка\~ видала\~ документ,\~ не\~ має можливості внести до нього\~ відповідні\~ виправлення.\~ Разом\~ з\~ тим,\~ цей\~ порядок \~ не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або\~ ж\~ їх\~ реквізити\~ нечітко\~ виражені\~ внаслідок тривалого \~ використання, \~ неналежного\~ зберігання,\~ тощо.\~ Це\~ є підставою для вирішення питання про встановлення факту,\~ про\~ який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Предметом розгляду даної справи є встановлення факту\~ належності\~ державного акту\~ на право власності на земельну ділянку\~ згідно державного акту серії ІІІ-ЖТ № 020566 від 23.03.2001 за кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~ померлій [PERSON] . Встановлення даного факту є необхідним заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно з законом встановлення вказаних фактів породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявнику [PERSON] оформити право на спадкування, яке вона не може отримати у зв`язку з помилкою, яка виникли при написанні у державному акті\~ прізвища спадкодавця та при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Обставиною, що підлягає доказуванню є факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку\~ серія ІІІ-ЖТ № 020566 від 23.03.2001 за кадастровим номером 1825686200:01:000:0110 площею 2,5537га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий на ім`я [PERSON] належить померлій [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд встановив, що внаслідок допущених\~ розбіжностей в частині написання\~ прізвища\~ померлої матері [PERSON] у свідоцтві про смерть та [PERSON] у державному акті на право приватної власності на землю,\~ [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частинами 1-3 \~ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат \~Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved