Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.07.2006 року між заявником та заінтересованою особою укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Вказував, що з сином другий рік проживають за адресою [ADDRESS] , а дружина з 2021 року проживає окремо за адресою реєстрації. Окреме проживання матері [PERSON] склалось у зв`язку з її релігійними переконаннями, вона принципово засуджувала їхній спосіб життя, намагалась примусити їх кожен день відвідувати церкву. На даний момент дружина планує виїхати за кордон і готує документи для цього. Заявник разом із сином мають різні погляди на життя, однак розривати шлюб та позбавляти її батьківських прав не хоче, щоб не травмувати психіку дитини. Зазначив, що самостійно виховує та утримує їхнього сина, тому 20.09.2023 року з заінтересованою особою добровільно уклали спільний договір про визначення місця проживання їхнього спільного сина. Мати дитини проживає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає взагалі, в той же час заявник за адресою місця реєстрації створив всі умови необхідні для проживання та розвитку дитини. Син має окрему кімнату з ремонтом, обладнану меблями, заявник купив комп`ютер. Спір з заінтересованою особою про участь у вихованні та утриманні дитини відсутній. Під час проживання із сином, в заявника постійно виникає необхідність у забезпеченні реалізації сину гарантованих йому прав, в тому числі права на лікування, освіту, хірургічне втручання в разі потреби, розвиток його здібностей. Також зазначив, що має бажання купити сину квартиру, однак в подальшому, щоб записати квартиру на сина необхідно заяву від обох батьків, що буде неможливим у разі виїзду матері. На підставі викладеного просить суд встановити факт самостійного виховання сина. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити Мати [PERSON] до суду також не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала. Згідно з ч.3ст.211 ЦПК Україниучасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1ст.293 ЦПК України). Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дітей, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дітей. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтв про народження,\~ [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] . . Відповідно до Договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 20.09.2023 року, батьки домовились про місце проживання дитини, самостійне утримання та виховання дитини батьком [PERSON] . Як убачається з Акту №11 від 25.09.2023 року дитина [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Мати [PERSON] з сином не проживає з 2021 року та з цього часу в квартирі не з`являється. Відповідно дост. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зіст. 160 СК Українимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно дост. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідноч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що [PERSON] проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved