Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

09 травня 2023 року [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та [PERSON] 09.03.2012 року було укладено шлюб. У шлюбі в них народилось двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 30 січня 2017 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/12210/16-ц шлюб між ними було розірвано. З червня 2017 року і по день подання даної позовної заяви відповідач не бере участі у вихованні дітей, жодного разу їх не бачив та не робив спроб з ними побачитись, не цікавився станом їх здоров?я, успіхами у навчанні та інше. Нею жодним чином не чинилось перешкод у його побаченні з дітьми, втім зі сторони відповідача жодного інтересу до долі своїх дітей не було. Виключно всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійні без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному її утриманні. Для розвитку дітей вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Звертає увагу суду, що нею не подавалось заяв до суду про стягнення аліментів на утримання дітей з метою уникнення в подальшому можливих зобов?язань перед дітьми утримувати біологічного батька. Також наразі вона має змогу, самостійно забезпечувати дітей усім необхідним. Відповідач же ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негатно виливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомления; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умови для отримания ними освіти тобто, створились умови, які шкодять інтересам дітей. Також зазначила, що її діти відвідують різні секції і заняття та часто приймають участь у міжнародних змаганнях, які проводяться за кордоном. У зв?язку з цим вона постійно змушена шукати зв?язки з відповідачем для надання ним відповідного нотаріального дозволу на виїзд дітей за кордон. Відповідач часто не відповідає на телефонні дзвінки, що створює для неї та для дітей певні труднощі у їхньому виїзді за кордон. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав і не надає по цей час. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, вона розцінює, як ухилення від виховання дітей батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Наразі вона з дітьми проживає разом. Також з нами зареєстрована її матір [PERSON] , яка усіма можливими способами допомагає їй з вихованням дітей. Додатково зазначає, що наразі вона будує відносини з іншим чоловіком, а саме - [PERSON] , який фактично проживає разом з нею та дітьми. Він допомагає їй з вихованням та утриманням дітей, піклується про стан їхнього здоров?я, допомагає їм з навчанням, відноситься до дітей як до власних, а вони сприймають його своїм батьком і в подальшому вони планують одружитись. Враховуючи, що а ні нею, а ні кимось іншим не чинились та не чиняться перешкоди у побачени відповідача з дітьми. Він добре знає адресу їх проживання, контактні номери телефонів і має безперешкодну можливість цікавитись життям дітей, станом їх здоров?я, успіхами у навчанні, чого він не робить. Таким чином бездіяльність відповідача можна вважати винною поведінкою, що свідчить про явне ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та не бажання приймати участь у вихованні їх дітей. У зв`язку з чим вважає за необхідне звернутись із даним позовом до суду та просити позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей, оскільки така його поведінка в подальшому може негативно відобразитись на їх емоційному, духовному та моральному світосприйнятті та їх усвідомленні інституту сім`ї у якому батько існує лише в актовому записі про народження. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 травня 2023 року позовну заяву було залишено без руху із наданням десятиденного терміну для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали позивачем. 11 травня 2023 року позивачем було подано заяву із виправленими недоліками. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2023 року визначено Службі у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Поштова, б. 2) п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати суду висновок з приводу доцільності чи недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 04 жовтня 2023 року представником третьої особи було подано висновок № 08-2096 від 02.10.2023, в якому йдеться про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та його довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просив позов задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 09 березня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року у справі № 569/12210/16-ц розірвано. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Також відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю. Згідно витягів з реєстру територіальної громади на підставі відомостей отриманих від Рівненської територіальної громади діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 5365 від 28.03.2023 року про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] крім дітей зареєстровані [PERSON] та її матір [PERSON] . Відповідно до довідки Рівненського ліцею № 18 Рівненської міської ради № 01-21/51 від 27. 02.2023 року, виданої [PERSON] в тім, що її чоловік [PERSON] не цікавиться навчанням дитини [PERSON] , учениці 5-Г класу, не відвідує батьківських зборів, не бере участі у її вихованні. Відповідно до довідки Рівненського ліцею № 18 Рівненської міської ради № 01-21/38 від 17. 02.2023 року, виданої [PERSON] в тім, що її чоловік [PERSON] не цікавиться навчанням дитини [PERSON] , учня 3-Г класу, не відвідує батьківських зборів, не бере участі у його вихованні. Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-2096 від 02.10.2023 року батько дітей [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки та направлялися письмові виклики за місцем проживання [PERSON] з проханням з?явитися до служби та надати пояснення по суті справи. Однак, [PERSON] до служби не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 30 серпня 2023 року. Комісія з питань захисту прав дитини, прийняла рішення перенести розгляд ухвали Рівненського міського суду про надання висновку Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] на наступне засідання комісії та повторно запросити батька дітей. 20 вересня 2023 року повторно було розглянуте питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] та [PERSON] . Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати до Рівненського міського суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Враховуючи вищевикладені факти, вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належні та достатні докази на підтвердження заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав. Доказів того, що він не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання таких обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі приписи, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дытей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду з позовом в сумі 1073, 60 грн.

Outcome: approved