Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 52\~285,00\~грн., посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, сплачує інколи та не в повному розмірі. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 09.11.2023\~р. Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2014\~р. у справі №\~274/5729/14-ц було вирішено, зокрема, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 550,00\~грн. щомісячно, починаючи з 16.10.2014\~р. і до повноліття сина, рішення набрало законної сили 08.12.2014\~р. (а.\~с.\~7). [PERSON] зазначені аліменти в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 22.05.2023\~р. виникла заборгованість у розмірі 52\~285,00\~грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 22.05.2023\~р. №\~46175, складеним Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.\~с. 13). З довідки-розрахунку також вбачається, що з травня 2016\~р. по серпень 2020 р. включно [PERSON] аліментів не сплачував, у вересні 2020\~р. частково сплатив заборгованість у розмірі 38\~547,59 грн. та жовтня 2020\~р. по квітень 2023\~р. включно [PERSON] аліментів у будь-якому розмірі взагалі не сплатив. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~р. №\~3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини, а, як вказано вище, визнав позов. Враховуючи викладене, Суд вважає, що [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За розрахунком, здійсненим [PERSON] , розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2014\~р. по квітень 2023\~р. включно, є більшим 100\~% заборгованості 52\~285,00\~грн. Таким чином, [PERSON] має спалити [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з жовтня 2014\~р. по квітень 2023\~р. у розмірі 52\~285,00\~грн., що становить 100% заборгованості. Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи, а, як зазначало вище, позов визнав, що вказує на те, що його матеріальний та сімейний стан дозволяє йому сплатити неустойку (пеню) у розмірі, у якому просить [PERSON] 52\~285,00\~грн. Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, визнання [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, зважаючи на статтю 206 Цивільного процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору у розмірі 536,80\~грн.

Outcome: approved