Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

У липні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2014 визнано батьківство [PERSON] відносно [PERSON] . Згідно повідомлень, наданих Запорізьким навчально-виховним комплексом «Запорізька січ», де навчається [PERSON] , вона проживає з батьком, забезпечена необхідним шкільним приладдям, але не завжди має доглянутий вигляд. Інколи батько забирав дитину, будучи з ознаками алкогольного сп`яніння. Також в ході перевірки встановлено, що малолітня [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а не за адресою реєстрації та проживання [PERSON] : [ADDRESS] . 14.07.2021 встановлено, що дитина протягом доби зачинена батьком за адресою: [ADDRESS] без їжі та води. Скаржилась на біль у животі. Була викликана швидка допомога та дитина госпіталізована до КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР. На даний момент дитина перебуває в КЗ «Мелітовольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Разом з ним евакуйована за кордон. За час перебування доньки в вищевказаному закладі, батько відвідував дитину 09.09.2021, 31.12.2021. За місцем мешкання [PERSON] характеризується негативно, пиячить, офіційно не працює. У зв`язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , дитину передати під опіку держави і стягнути аліменти з батька на користь держави чи установи, на утримання якої буде знаходитись малолітня [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. У судовому засіданні представники позивача, позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, надали пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, з вимогами заяви згодні в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 766. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 141. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22.06.2015, визнано, що [PERSON] є батьком [PERSON] . 22.10.2020, 25.06.2021 директор ЗНВК «Запорізька січ» зверталась з поданням до Служби у справах дітей Запорізької райдержадміністрації з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Як вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеному комісійно, за адресою: [ADDRESS] умови для виховання, розвитку дитини [PERSON] [PERSON] не створені. З Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини за адресою: [ADDRESS] , складеного комісійно 14.07.2021, вбачається, що [PERSON] знайдена в будинку без світла, закрита добу, без їжі та води батьком дитини. З повідомлення № 86 від 15.07.2021 Відділу Служби у справах дітей Широківської сільської ради вбачається, що [PERSON] призупинено виплату по втраті годувальника, у зв`язку зі смертю дружини. З характеристики за місцем мешкання [PERSON] вбачається, що він зловживає алкоголем, влаштовує п`яні дебоши, з боку односельців неодноразово на нього надходили скарги, часто залишав доньку одну вдома, офіційно не працює. Рішенням виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 257 від 16.07.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Як вбачається з інформації, наданої КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 17.02.2022, у центрі з 23.07.2021 на повному державному забезпеченні перебуває [PERSON] , [INFO] . Батько дитину не відвідав 09.09.2021 та 31.12.2021, дитина не виявляє особливого бажання повертатися до спільного проживання до родини батька. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставляться до питання виховання дитини [PERSON] . Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , стягнення з нього аліментів на утримання дитини та передання дитини під опіку держави. Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, до суду не з`явився, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявив, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинив. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем дитини судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконував або намагається виконувати вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved