Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

20 липня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22 червня 2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2023 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до судового наказу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 року з відповідача на користь позивача на утриманні доньки стягнуто аліменти у розмірі однієї чверті заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 16.03.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, позивач несе додаткові витрати на утримання дитини. Так у їхньої доньки почали виявлятися проблеми із зором. 11.05.2023 року позивач звернулась до спеціалізованої медичної установи ТОВ «Дніпромедінвест» для консультації лікаря-офтальмолога. Були проведені необхідні дослідження та встановлено діагноз: міопія слабкого ступеню з астигматизмом, рефракційна амбліопія слабкого ступеня обох очей. Для того, щоб зупинити розвиток захворювання, було призначено лікування, а саме препарат «Вітоптик школяр» по 1 капсулі один раз в день протягом 1 місяця. Також було призначено носіння окулярів та апаратне лікування. За прийом у лікаря було сплачено 550 грн. Згідно призначень лікаря позивачем було придбано препарат «Вітоптик школяр» вартістю 369,60 грн. Апаратне лікування в період з 12.05.2023 року всього 10 процедур вартістю однієї процедури 335 грн на загальну суму 3350 грн. 22.05.2023 року на повторному прийомі у офтальмолога було додатково призначений препарат «Навіте» який був придбаний за 316,30 грн. Крім того, 22.05.2023 року вона з донькою була на прийомі в медичному центрі, де доньці були підібрані окуляри. За прийом сплачено 200 грн. Таким чином, загальна сума понесених витрат на лікування доньки складає 4785,90 грн. Крім витрат на лікування, в січні 2023 року вона придбала для доньки планшетний ПК Samsung Galaxi вартістю 15899,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 07.01.2023 року та чеком від 07.01.2023 року. Купівля планшету зумовлена введенням в Україні дистанційної форми навчання, тому такі витрати викликані особливими обставинами. Всього нею було понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 20684,90 грн. Позивач просила стягнути половину розміру понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі 10342,45 грн. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 14 серпня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому він зазначив, що проблеми дитини із зором стали відомі йому тільки зараз, оскільки зазначені обставини ні в телефонному режимі, ані при особистому спілкуванні йому озвучені не були. Також близько року тому ним було придбано для дитини телефон, який дозволяє брати участь у дистанційному навчанні, тому особливої потреби в планшеті він не вбачає, крім того його придбання не було з ним погоджено. Наразі він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою вони ведуть спільне господарство, спільно винаймають квартиру і сплачують орендну плату. Його заробітна плата становить 6900 грн. Крім того, на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , та непрацездатна матір, для яких він є годувальником. Вважає вказані позивачкою витрати на лікування дитини і придбання планшету є базовими, і такими, що мають покриватися за рахунок аліментів. Зазначає, що оплата за проходження лікування не підтверджена будь-якими доказами. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 19.09.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання зазначила, що додаткові витрати на дитину викликані особливими обставинами, позивач також є внутрішньо переміщеною особою, та вимушена шукати кошти на лікування дитини. Що стосується використання телефону у навчанні, то це неможливо, оскільки він має невеликий екран і при тривалому його використанні у доньки погіршувався зір. Мати відповідача є пенсіонеркою та отримує пенсію, крім того, вона мешкає на тимчасово окупованій території, тому відповідач не може їй допомагати. Відповідач дійсно сплачує аліменти на утримання другої дитини, але ця дитина не потребує додаткових витрат. 02.10.2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь відповідно до яких останній зазначив, що тривалий час позивач не радиться з ним щодо лікування дитини, та забороняє з нею бачитися та розмовляти в телефонному режимі, тому він не згоден за таких обставин оплачувати її забаганки, які вона вирішує придбавати на власний розсуд. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду відповідач не повідомив. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Положеннями частини третьої статті\~12\~та частин першої статті\~81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.\~78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст.\~81 ЦПК України\~визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2023 року з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнені аліменти у розмірі однієї чверті заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 16.03.2023 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 4). Позивач вказує на те, що у зв`язку з із виявленими у дитини проблемами із зором, вона понесла додаткові витрати, пов`язані із лікуванням дитини. Судом встановлено, що 11.05.2023 року позивач звернулась до спеціалізованої медичної установи ТОВ «Дніпромедінвест» з метою отримання дитиною [PERSON] , [INFO] , консультації лікаря-офтальмолога, за прийом лікаря нею було сплачено 550 грн. Дитині були проведені медичні дослідження та встановлено діагноз: міопія слабкого ступеня з астигматизмом обох очей, рефракційна амбліопія слабкого ступеня правого ока. Дитині призначено курс лікування, яке вона проходила у медичному центрі з 12.05.23р. по 21.05.2023р., 10 процедур вартістю 335,00 грн. кожна, на загальну суму 3350,00 грн. Після проведеного лікування дитині було підібрано окуляри вартість процедури становила 200,00 грн. Також за рекомендацією лікаря дитині було придбано медичні препарати: «Вітоптик школярик» за ціною 369,60 грн., «Навіте» за ціною 316,30 грн. Загальна сума понесених позивачем витрат на лікування доньки склала 4785,90 грн. Оплата витрат на лікування дитини підтверджується наданими позивачем актами про надання медичних послуг ТОВ «Дніпромедінвест» медичного центру «Здорове покоління» ( а.с. 5-7, 14-16); амбулаторною карткою пацієнта №34667 [PERSON] від 11.05.2023р., від 22.05.2023р. ( а.с.8-9); Індивідуальним розкладом пацієнта (а.с.12-13); копіями чеків (а.с.53-54). Суд вважає, що вказані витрати позивача були пов`язані з особливими обставинами, а саме виявленням у дитини розладу зору. Дитині було призначене спеціалізоване лікування. Тому такі витрати є додатковими витратами й не належать до основних, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок аліментів ( наприклад лікування сезонних захворювань). Що стосується витрат позивача на придбання планшету ПК Samsung Galaxi вартістю 15899,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 07.01.2023 року та чеком від 07.01.2023 року (а.с. 11), то ці витрати, на думку суду, також необхідно віднести до додаткових витрат на утримання дитини, оскільки вони були викликані особливими обставинами. Так, у період дії воєнного стану в Україні навчальні заклади перейшли на дистанційну форму навчання. Доводи відповідача щодо того, що донька могла навчатися дистанційно із застосуванням мобільного телефону, суд не бере до уваги, оскільки, як було встановлено судом, дитина має проблеми із зором. Таким чином, судом встановлено, що позивачем було понесені додаткові витрати на утримання дитини в загальному розмірі 20684,90 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути половину понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 10342,45 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача а користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved