Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Сторони перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі із\~19 листопада 2016 року та мають спільну малолітню дитину. Заявляючи про припинення подружніх стосунків з відповідачем через різність характерів та протилежність поглядів на сімейне життя, втрату почуттів один до одного та фактичне припинення подружніх стосунків уже впродовж трьох років, позивач з\~ позовом про розірвання шлюбу\~06 вересня 2023 року звернулася до суду. \~08 вересня 2023 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в с. Дерешова Могилів-Подільського (раніше - Мурованокуриловецького) району Вінницької області (14).\~ \~ \~ Ухвалою від 11 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 17). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 11 вересня 2023 року (а.с. 18) та повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 19-20). 03 жовтня 2023 року прийнято ухвалу про перехід до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 21). Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, ухвалою про перехід до розгляду справи з повідомленням, копією позовної заяви та додатками до неї було направлено відповідачу 03 жовтня 2023 року. 17 жовтня 2023 року судова повістка повернулася без вручення адресату, оскільки він за зареєстрованим місцем проживання не проживає (а.с. 27-28). Одночасно, 03 жовтня 2023 року на сайті суду було розміщено оголошення про виклик відповідача (а.с. 24). За таких обставин, з врахуванням положень п. 2 ч. 7, п. 3 ч. 8 та ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідач станом на 30 жовтня 2023 року не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки. За приписами ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. У надісланій електронною поштою заяві (а.с. 30) представник позивача просила про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Враховуючи, що наразі наявні всі умови, передбачені ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3\~ст. 211 ЦПК України,\~судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника позивача з ухваленням заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с. 4)\~ слідує,\~ що сторони із 19 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (копія на а.с. 6), - що\~ мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України\~\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у\~ позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу різністю характерів та протилежністю поглядів на сімейне життя, втратою почуттів один до одного та фактичним припиненням подружніх стосунків уже впродовж трьох років. Відповідач\~ заперечень проти таких обставин суду не подав. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом\~ і суспільством для такого союзу, а тому\~ його необхідно розірвати. \~

Outcome: approved