Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Представник АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.03.2018 у розмірі 107024,61 грн. станом на 01.02.2022. В обґрунтування вимог зазначив, що в рамках проекту monobank відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному Товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms або у мобільному додатку. 16.03.2018 відповідач [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 45 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач АТ "УНІВЕРСАЛБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 01.02.2022 у розмірі 107 024, 61 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -100 160, 85 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 6863,76 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛБАНК" вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін 10.05.2023 надійшли додаткові письмові пояснення від представника позивача, де зазначено, що відповідно до п.3 анкети-заяви від 16.03.2018 підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 16.03.2018, а отже засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначив, що відповідачем у загальній сукупності було оформлено 23 заяви по сервісу «Розстрочка». Також, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, баланс на кінець періоду складає -62724,61 грн. Тобто заборгованість складає 107024,61 грн., яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту 44300 грн. та суми овердрафту, яка становить 62724,61 грн. Також до вказаних додаткових пояснень представником позивача додані виписка по рахунку, заяви клієнта від 13.12.2018, 21.08.2019, 21.08.2019, 21.08.2019, 20.09.2019, 20.09.2019, 24.08.2019, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, форма підтвердження електронного документу до вказаних заяв. 17.07.2023 від представника відповідача -адвоката Романишина Д.М. надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначив, що відповідач позов не визнає, просить відмовити у повному обсязі. В обґрунтування такого зазначено, що відповідача не було ознайомлено з Умовами і правилами надання послуг і тарифи, які містяться в матеріалах справи, вони не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети- заяви, Отже, відсутні підстави вважати, що сторони погодили умови користування кредитом. Зміст п.5.23 п.5 Розділу ІІ Умов та правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», зазначений в додаткових поясненнях позивача, не відповідає Умовам та Правилам, які додані позивачем до позовної заяви, оскільки п. 5.23 із вказаним змістом в розділі ІІ Умов взагалі відсутній. Враховуючи те, що з 20.12.2019 року, тобто з часу зростання заборгованості по тілу кредиту, відповідачем було проведено зарахування на загальну суму 55166, 00 грн., що значно перевищує розмір тіла кредиту -45000,00 грн., вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» - Македон О.А., який діє на підставі довіреності, наполягав на задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що кредит з відповідачем був укладений шляхом підписання 16.03.2018 анкети -заяви в мобільному додатку monobank, з умовами та правилами відповідач ознайомлювався в мобільному додатку шляхом проставлення відповідної позначки. При укладенні договору був погоджений розмір кредиту - 45000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість. Кожна розстрочка містить окремі умови кредитування, відповідачем було укладено 23 розстрочки. Боржник про [PERSON] повідомлявся шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідаючи на питання, пояснив, що окремо у паперовому вигляді після перевірки документів працівником банку відповідачем була підписана анкета-заява; умови та правила відповідачем не підписувалися, однак, їх можливо оглянути на сайті банку. 09.11.2023 представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, з урахуванням наданих вичерпних усних та письмових пояснень, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Романишин Д.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позов не є обґрунтованим, даний договір не є договором приєднання. Позивачем не надано доказів того, що саме ті Умови та правила, на які посилається у позові позивач, були доведені до відома відповідача, підпису відповідача вони не містять. Долучені до позовної заяви Умови та правила, в редакціях чинних з 27.11.2021, ніяк не можуть підтверджувати факт їх узгодження між сторонами на момент укладення договору 16.03.2018. Також, сторона відповідача вважає, що заявлена позивачем до стягнення в судовому порядку заборгованість в розмірі 107024,61 грн. є завідомо безпідставною та необґрунтованою, оскільки сума плачена відповідачем в декілька разів більша, ніж тіло кредиту. Щодо доказів, доданих до додаткових пояснень, зауважив, що позовна заява не містить посилань на неможливість подання вказаних доказів разом із позовом, представником позивача не наведені обґрунтування неможливості їх подання у строк встановлений законом, отже відповідно до ч.ч.8,9 ст.83 ЦПК України, вказані докази є неприйнятними. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення. Заслухавши позицію представників сторін, дослідивши письмові докази по справі надані як в обґрунтування заявленого позову та й в спростування заявлених вимог, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 15.03.2018 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»» відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на 45000,00 грн. Згідно з даними Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 15.03.2018 відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Підписанням Анкети-заяви відповідач [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Згідно з п.11 Анкети-заяви, усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.03.2018, укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] , вбачається, що станом на 01.02.2022 за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 107024,61грн., яка складається із загального залишкузаборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 100160,85 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 6863,76 грн.( а.с.6-12). До додаткових пояснень, поданих до суду 10.05.2023, представником позивача додані виписка по рахунку, заяви клієнта від 13.12.2018, 21.08.2019, 21.08.2019, 21.08.2019, 20.09.2019, 20.09.2019, 24.08.2019, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, форма підтвердження електронного документу до вказаних заяв. Згідно з положеннями ч.2 ст. 89 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.ч.4,5 наведеної норми якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Відповідно положень ч.ч.8,9 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї; копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Аналіз наведеної норми свідчить, що сторона, яка надає докази повинна надати підтвердження надсилання або надання таких іншій стороні. При цьому надання копій доказів суду з вказівкою для іншого учасника справи не вважається підтвердженням у розумінні ч.ч.8,9 ст. 83 ЦПК України. Позовна заява не містить посилань на неможливість подання вказаних доказів разом із позовом, представником позивача не наведені обґрунтування неможливості їх подання у строк встановлений законом. До додаткових пояснень додано скріншот відправки додаткових пояснень з електронної адреси « [INFO] » на адресу « [INFO] ». Однак, ні позовна заява, ні анкета-заява не містять інформації кому належить вказана адреса: « [INFO] ». Заяви відповідача [PERSON] про направлення йому процесуальних документів та іншої документації на електронну адресу « [INFO] », матеріали справи не містять. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що такі додатки відповідач не отримував. Крім того, суд зауважує, що вказані додаткові пояснення з додатками були долучені представником позивача лише після ухвали суду про визнання обов`язкової особистої участі представника позивача. Отже, суд вважає, що докази, додані до додаткових пояснень від 10.05.2023 подані без підтвердження надсилання або надання відповідачеві, тому зазначені докази судом у порядку ст. 83 ЦПК України до уваги не приймаються. Частинами 1 та 3 статті 13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 16.03.2018 відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує в повному обсязі та станом на 01.02.2022 має заборгованість у розмірі 107024,61 грн. При цьому, на підтвердження погодження умов договору з відповідачем [PERSON] позивачем надано копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, витяг з Тарифів за карткою Monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank та розрахунок заборгованості, на яких відсутній підпис сторін договору. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Частиною 2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку проте, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України). Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилалося на те, що 16.03.2018 [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір. При цьому суд зауважує, що наявна в матеріалах справи копія анкети -заяви містить дату - «15.03.2018». Проте, наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем [PERSON] не підписані, а тому, згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані, контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, однак не містить жодних даних про розмір кредитних коштів, даних про умови кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги. В анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди. Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, п.5.2 розділу 5 Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» визначено, що в рамках дистанційного обслуговування Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяв і, або мобільний додаток клієнта. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. При цьому судом враховується, що додані позивачем на обґрунтування своїх вимог Умови і правила затверджені 24.11.2021, набувають чинності з 27.11.2021, в той час як кредитний договір між сторонами укладений 16.03.2018. Окрім того, витяг із тарифів по Чорній картці monobank також набрав чинності з 27.11.2021, тобто після укладення Договору між сторонами. Суд позбавлений можливості беззаперечно встановити розмір наданого відповідачу кредитного ліміту та умови надання банківських послуг, оскільки надані до суду «Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank», на які посилався позивач у позові, належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послу щодо продуктів «monobank» могли неодноразово змінювалися самим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, що і підтверджується тим, що Банком до суду були надані Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послу щодо продуктів «monobank» від 24.11.2021 (набирають чинності із 27.11.2021). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу розмір кредитного ліміту, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послу щодо продуктів monobank» від 24.11.2021 та витяг із тарифів Чорної картки не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилання представника позивача на те, що відповідачу в межах кредитного договору від 16.03.2018 року були надані кредити в розстрочку з іншими строками дії є неспроможними, адже суду не було надано доказів того, що вказані кредити видавалися відповідачу саме у зв`язку із підписанням ним анкети-заяви від 16.08.2023 та на аналогічних умовах. Відповідно до інформації, наданої представником позивача від 07.08.2023 вбачається, що за період з 16.03.2018 - по 01.02.2022 по картковому рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зараховано 239837,38 грн. З інформації, наданої представником позивача від 03.10.2023 за вищевказаний період було нараховано відсотків за користування кредитними коштами 65354,01 грн., які у повній мірі були сплачені відповідачем, заборгованість за порушення грошового зобов`язання -6863,76 грн. (а.с.171,176). Отже, з наданої інформації вбачається, що відповідачем за період з 16.03.2018 - по 01.02.2022 було зараховано кошти у сумі 239837,38 грн., з них сплачено відсотки у розмірі 65354,01 грн., решта у сумі 174483,37 грн. Разом з тим, як зазначено судом вище, відсотки, які були нараховані відповідачу у розмірі 65354,01 грн.,що не передбачено підписаною відповідачем заявою від 16.03.2018 року, нараховувалися та списувалися позивачем необґрунтовано. На думку суду, суми коштів, які були внесені відповідачем в рахунок погашення своїх зобов`язань не повинні були зараховуватися в рахунок погашення відсотків. Ці суми коштів мали зараховуватися в рахунок погашення боргу зі сплати фактично отриманих грошових коштів. Отже, суд вважає, що станом на час розгляду цієї справи відповідач виконав свій обов`язок щодо повернення фактично отриманих коштів на користь позивача. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості задоговором про надання банківських послуг від 16.03.2018 року, оскільки використані відповідачем кошти повернуті позивачеві повністю. Відповідно до ч.1 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод Враховуючи вищевикладене, зважаючи на приписи ст. 81 ЦПК України та принцип диспозитивності, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували нарахування та сплату коштів (на погашення відсотків, пені, комісії, тіла кредиту) позивачем за спірним кредитним договором, тому в задоволенні позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення із [PERSON] заборгованості за Договором про надання банківських послуг необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати необхідно віднести на його рахунок. На підставі статей 207, 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed