Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Їй, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1336, належить житловий будинок [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку зареєстрований відповідач по справі, який їй доводиться братом та який за адресою реєстрації не проживає. При цьому, у належному їй житловому будинку відповідача було зареєстровано її батьком і про реєстрацію відповідача по справі вона дізналась лише після смерті батька. Вона намагалась в досудовому порядку врегулювати дане питання, тому звернулась до відповідача з проханням в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, однак, жодних дій щодо зняття з реєстраційного обліку, він не вчинив. Реєстрація відповідача, який в будинку не проживає з 2007 року, чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2022 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.12). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.15). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.16). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.21-22). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернуся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27). Крім цього, відповідача про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.23). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у\~разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1336, є власницею житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5). Крім цього, факт належності вищевказаного житлового будинку позивачці підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29303555 від 11 листопада 2014 року (а.с.6). Відповідно до довідки № 42, виданої 08 лютого 2022 року у житловому будинку [ADDRESS] , крім позивачки та членів її родини, зареєстрований відповідач по справі (а.с.7). Однак, за адресою реєстрації відповідач не проживає більше 14 років та факт його не проживання підтверджується актом від 08 лютого 2022 року, складеного квартальним комітетом № 35 (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суддя приходить до висновку, що [PERSON] \~за адресою\~своєї реєстрації не проживає без поважних причин, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по\~\~утриманню житлового будинку та\~\~добровільно не усуває ці порушення, а тому, виходячи з вимог\~ст.71 ЖК України, позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved