Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] ; заборонити [PERSON] переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Свої вимоги мотивує тим, що під час спільного проживання з [PERSON] остання постійно підіймає на неї руку, висловлюється нецензурною лайкою, виганяє з квартири її, внаслідок чого вона неодноразово змушена викликати поліцію, що фіксувала вказані обставини. Також, постійно погрожує фізичною розправою, крім погроз фізичною розправою були і самі факти вчинення нею фізичного насильства по відношенню до неї. Постійні приниження, а також псування її особистих речей, також завдає шкоду речам, які знаходяться в квартирі (псування дверей та дверної ручки, псування стін) така поведінка [PERSON] стали підставою для звернення з даною заявою. [PERSON] весь час її переслідує та робить все, щоб її висилити з її помешкання та здійснює дії щодо відібрання в неї коштів (пенсії). Зазначає, що нею неодноразово викликалась працівники поліції, що підтверджується листом про надання інформації від 08.10.2019 року № 15375/200/01-19. На її заяви до поліції відносно [PERSON] , остання була притягнена неодноразово до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Також повідомляє, що працівниками поліції неодноразово складались термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] .\~Також остання була притягнута і до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, де вона є потерпілою у даній справі, що підтверджується вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022\~року по справі № 569/5102/20. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї вважає за необхідне до [PERSON] застосувати обмежувальний припис В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] підтримали заяву у повному обсязі, просили суд її задовольнити. [PERSON] вказала, що її донька [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Вона постійно вчиняє відносно неї домашнє насильство. Представник заявниці - [PERSON] додатково суду пояснила, що існують реальні ризики завдання шкоди здоров`ю заявниці від насильства у сім`ї. Просила заяву задоволити. Заінтересовані особи [PERSON] та Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у справі. Залучено до\~участі\~у\~справі\~як заінтересовану особу Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є сестрою [PERSON] . Підтвердила той факт, що неодноразово була свідком нападу на [PERSON] зі сторони [PERSON] та вказала на те, що остання зловживає спиртними напоями, внаслідок чого проявляє агресію та виражається нецензурною лайкою відносно своєї матері. Неодноразово захищала [PERSON] в конфліктних ситуаціях з її дочкою. Заслухавши заявника, представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Як слідує з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28154510 та № 28154528 від 15.10.2014 р., квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на праві спільної часткової власності 2/3 частки та за [PERSON] 1/3 частки. Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2020\~року справа № 569/3356/20, від 19.09.2014\~року справа № 569/14758/14-п [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 23.07.2014\~року справа № 569/11144/14-п, від 25.10.2019\~року справа № 569/18099/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 12.11.2019\~року справа № 569/18027/19, від 04.12.2019\~року справа № 569/20401/19, від 28.04.2020\~року справа № 569/5845/20, від 20.03.2020\~року справа № 569/495/20, від 25.10.2019\~року справа № 569/17180/19, від 22.11.2019\~року справа № 569/17642/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, наразі на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області ще два дві адміністративні справи щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, зокрема, справи № 569/20970/23 та справа № 569/20895/23. Також, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції складались термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] , зокрема № 069457\~від 03.09.2019\~року, № 069477\~від 26.10.2019\~року, № 6069469 від 19.09.2019\~року, № 6069501 від12.10.2019\~року, № 129322\~від 26.10.2023\~року, у зв`язку із скоєнням нею психологічного та фізичного домашнього насильства стосовно [PERSON] . Водночас з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] також притягнута і до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, заявник [PERSON] є потерпілою у даній справі, що підтверджується вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022\~року по справі № 569/5102/20. Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України). Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти). Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню. Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідженими судом доказами, зокрема терміновими заборонними приписами № 069457\~від\~03.09.2019\~року,\~№ 069477\~від\~26.10.2019\~року,\~№ 6069469\~від 19.09.2019\~року,\~№ 6069501\~від 12.10.2019\~року,\~№ 129322\~від\~26.10.2023\~року стосовно кривдника, постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2020\~року справа № 569/3356/20, від 19.09.2014\~року по справі № 569/14758/14-п, від 12.11.2019\~року по справі № 569/18027/19, від 23.07.2014\~року по справі № 569/11144/14-п, від 04.12.2019\~року по справі № 569/20401/19, від 25.10.2019\~року по справі № 569/18099/19, від 28.04.2020\~року по справі № 569/5845/20, від 20.03.2020\~року по справі № 569/495/20, від 25.10.2019\~року по справі № 569/17180/19, від 22.11.2019\~року по справі № 569/17642/19, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022\~року по справі № 569/5102/20, показаннями свідка [PERSON] підтверджено вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON] . Приймаючи до уваги пояснення учасників справи, показання свідка, письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення [PERSON] фізичного насильства щодо [PERSON] . Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Крім того, сам факт неодноразового звернення [PERSON] до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї [PERSON] домашнього насильства, притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у справах про адміністративні правопорушення за ст. 173, ст. 173-2 КУпАП, де потерпілою була [PERSON] , винесення термінових заборонних приписів стовно [PERSON] , свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON] , та підтверджує факт того, що остання вчиняла по відношенню до заявниці домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви. Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] ; заборонити [PERSON] переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved