Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що 28 вересня 2021 року [PERSON] отримала від нього грошові кошти в розмірі 17 000 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалась повернути позику до 28 вересня 2022 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноручно розписку. Проте, у визначений строк відповідачка свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути з відповідачки борг за розпискою: 17000 грн - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 6120 грн - плата за користування кредитом, 3400 грн. - пеня (28.09.21-29.01.22), судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Ухвалою судді від 05.09.2023 відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.10.2023 о 09 годині 00 хвилин, однак розгляд справи перенесено на 07.11.2023 року на 11 годині 00 хвилин за заявою відповідачки [PERSON] , яка просила розгляд справи відкласти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовільнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 07.11.2023 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала, тому у суду є підстави для розгляду справи у її відсутність на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 28 вересня 2021 року відповідачка [PERSON] склала розписку про позику у [PERSON] грошових коштів у розмірі 17000 гривень та зобов`язалась повернути суму боргу до 28.09.2022 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000 гривень, на що вказує остання у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язалася повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 17 000 гривень та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 28.09.2022 року, про що зазначила в розписці. Проте, відповідачка борг в сумі 17 000 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 28.09.2022 року і на час звернення позивача з позовом до суду не повернула. Відповідно до ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 17 000 грн - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 6120 грн - плата за користування кредитом, 3400 грн. - пеня, всього 26520 грн. На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики від 28 вересня 2021 року та не повернув гроші, взяті в борг у позивача в сумі 17 000 грн. та відсотки за користування запозиченими коштами, тому [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] заборгованість за основною сумою боргу - 17 000 грн., плату за користування кредитом у сумі 6120 грн. та пеню у сумі 3400 грн., всього в сумі 26 520 грн. 17 000 грн. * 3 % :100% *12 міс.=6120 грн. - плата за користування кредитом; 17 000 грн. * 5%:100 %*4 міс. =3400 грн. - пеня (28.09.2021 - 29.01.2022); Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved