Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

28.09.2023 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області подано позов проханням: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.12.2013, та стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 07.12.2013 між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . За змістом позову подружні відносини між сторонами припинилися, протягом п`яти років чоловік не проживає разом з сім`єю та не цікавиться дитиною. Позивач зазначає, що таким чином спору щодо місця проживання сина не має, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Ухвалою від 29.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 22). Позивач у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, щоз 2018 року чоловік з ними не проживає, з сином майже не спілкується, вихованням не займається та матеріально не допомагає, за три останні роки один раз надав 1000 гривень. Щомісячно вона витрачає на утримання сина не менше 6000 гривень на харчування, одяг на заняття футболом і карате. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, отримав позовну заяву, проте відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи без його участі та будь-яких інших заяв та клопотань не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення поповича, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1166, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 12). В даному шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області 11 червня 2014 року (а.с. 14). Як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків тривалий не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо зазначених позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Та обставина, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на його утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Так, відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 3000 гривень. При цьому суд враховує відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо визначеного позивачем розміру аліментів, а також відомостей про його матеріальний стан та розмір реального заробітку, та виходить з того, що при визначенні розміру аліментів слід виходити з якнайкращих інтересів дитини, забезпечення його усіх потреб. Суд також враховує, що визначений позивачем розмір аліментів не перевищує 50% визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розміру мінімальної заробітної плати, ця обставина, а також відсутність заперечень від відповідача у сукупності з іншими вищенаведеними обставинами дають суду підстави дійти висновку, щодо необхідності задоволення позову. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачені при подачі позивачем позову про розірвання шлюбу в сумі 1073 гривні 60 копійок (а.с. 9) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також на користь держави в розмірі 1073 гривні 60 копійок, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved