Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У жовтні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Романків І.М., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просить: - визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/21 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на 4/21 частини вказаного домоволодіння; - та визнати за нею право власності на 1/7 частину цього ж домоволодіння, як члена колишнього колгоспного двору. Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року вона, її батьки [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали у домоволодінні в [ADDRESS] та були членами колгоспного двору. [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона, а також її мати та рідний брат є спадкоємцями належної батьку частини даного домоволодіння. У зв`язку із смертю [INFO] її матері [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину домоволодіння. Вона є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Спадщину прийняла після смерті батьків, однак коли звернулася з заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування після смерті батьків та як члена колишнього колгоспного двору. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Романків І.М. просив справу розглядати у їхній відсутності, про що вказав у позовній заяві. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Згідно виписки з погосподарської книги за 1990 -1995 роки Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рік побудови нерухомого майна - 1972 . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 червня 2007 року Кліщівнянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/7 частину зазначеного домоволодіння. Згідно довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року № 42 останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день його смерті разом із ним проживала його дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , а також її чоловік та діти. [PERSON] заповіту у виконавчому комітеті Кліщівнянської сільської ради не посвідчував. Судом встановлено, що спадкоємцями належної [PERSON] 1/7 частини домоволодіння були його дружина та двоє дітей, які успадкували відповідно по 1/21 частині цього майна. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою по справі документально підтверджуються її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 2022 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина на належну їй 4/21 частини домоволодіння ( 1/7 частина як члена колишнього колгоспного двору та 1/21 частина успадкована після смерті чоловіка). Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 13 лютого 2008 року за реєстровим №102, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . Заповіт [PERSON] від 13 лютого 2008 року за реєстровим №102 не змінений та не скасований, на день її смерті з нею проживала її дочка [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 15 лютого 2023 року №28. Приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Клід О.Я. постановою від 29 грудня 2022 року № 230/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 13 липня 2022 року № 255, до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 136,9 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., літня кухня площею 23,6 кв.м., комора площею 12,9 кв.м., стайня-стодола площею 49,6 кв.м., стайня площею 12,2 кв.м., гараж площею 25,5 кв.м, ворота площею 7,7 кв.м, огорожа площею 38,3 кв.м., криниця 9,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 08 березня 2023 року становить 98 800,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен із семи членів даного двору, мали по 1/7 частці у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка набула право власності на 1/21 частину вказаного домоволодіння, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька та набула право власності на 4/21 частини вказаного домоволодіння, як спадкоємець за заповітом після смерті матері та як член майна колишнього колгоспного двору має право на 1/7 частину вказаного домоволодіння, а також те, що вона не може отримати свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно в адміністративному порядку, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved