Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

09.12.2021 року позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~ з 01.01.2001 року по 31.10.2021 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 77730,54 грн. 10.12.2021 року суддею Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14.03.2023 року, ухваленим у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилась за період з 01.01.2001 року по 31.10.2021 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 77 730 грн 54 коп. Стягнуто [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» понесені судові витрати в розмірі 2270 грн. 22.08.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.03.2023 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09.11.2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що сама по собі заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачем порушеного права позивача, тобто наявність заборгованості. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р. встановлений карантин на всій території України. Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392, від 22 липня 2020 р. № 641, від 9 грудня 2020 р. № 1236, № 104 від 17.02.2021р., № 405 від 21.04.2021р., № 611 від 16.06.2021р., № 855 від 11.08.2021р., № 981 від 22.09.2021р., №1336 від 15.12.2021р., № 229 від 23.02.2022р., № 630 від 27.05.2022р., № 928 від 19.08.2022р., № 1423 від 23.12.2022р., № 383 від 25.04.2023р. (із змінами і доповненнями), карантин продовжений на всій території України з 22.05.2020 р. до 30.06.2023 р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу доповнено пунктами 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з Відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання 09.12.2021 року. Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 11.03.2017 р. закінчувався 11 березня 2020 р., а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12.03.2017 року по 31.10.2021 року не виходить за строки позовної давності. У разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідача за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 01.04.2017 р. по 31.10.2021 р. складає 49786,72 грн. Щодо заперечень відповідачем наявності договірних відносин зазначив, що незважаючи на відсутність письмового договору відповідач є споживачем послуг по централізованому теплопостачанню, що КП «Харківські теплові мережі» як виконавець цих послуг на підставі рішення Харківського міськвиконкому надає в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Багатоквартирні житлові будинки в м. Харкові, і в тому числі будинок відповідача, обладнаний централізованими системами опалення. Скарг, заяв на якість отриманих послуг від відповідача до позивача не надходило. Оплата за наданні послуги проводиться не в повному обсязі. Таким чином, відсутність письмового договору, укладеного між відповідачем та КП «ХТМ» не є підставою для несплати послуг теплопостачання. Нарахування інфляційних витрат та 3 % річних розраховано за період з 01.04.2020 р. по 23.02.2022 р. Тобто до початку введення в дію воєнного стану в Україні. Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету міністрів України №390 від 21.04.2023р. заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачу до 24.02.2022 року, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідач, будучи належним чином повідомле\-\-ним про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав письмові пояснення, в яких просив у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю. Вказував як на підставу для відмови у позові відсутність договору, на підставі якого відбулося нарахування за послуги теплопостачання, повної формули розрахунку за кожен місяць, перевірки цих складових, теплового навантаження, що закладені в структуру тарифу. Просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання та перебуває у фактичних договірних відносинах з КП «Харківські теплові мережі» по наданню послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630\~споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняв та від їх отримання не відмовився. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, тому за ним за період з 01.01.2001 року по 31.10.2021 року утворилася заборгованість у сумі 70412,14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтями 256,257\~ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4\~ст. 267 ЦК України). Позовна давність відповідно до ч.1\~ст.260\~ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимист.ст.253-255 цього Кодексу. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено ЦК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020р., під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р. встановлений карантин на всій території України, який у подальшому був продовжений на всій території України з 22.05.2020 р. до 30.06.2023 р. Враховуючи правила обчислення позовної давності, а також враховуючи, що оплата за послуги теплопостачання нараховується щомісячно, їх сплата носить періодичний характер, суд приходить до висновку про необхідність застосувати за заявою відповідача наслідки спливу позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2001 року по 31.03.2017 року включно, та стягнути з відповідача суму заборгованості за період з 01.04.2017 року по 31.10.2021, яка становить 49786,72 грн. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням змісту вказаної норми боржникам за період з 01.12.2018 по 31.10.2021 нараховано індекс інфляції в сумі 3450,28 грн. та 3 % річних у сумі 1598,12 грн, у зв`язку з чим загальна заборгованість склала 54835,12 грн. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з КП «Харківські теплові мережі», але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Доводи відповідача про відсутність заборгованості внаслідок відсутності письмового договору про надання послуг є неспроможними. Ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідача від оплати за фактично надані послуги. Таким чином, відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена. Доводи відповідача про те, що позивач надав неналежний розрахунок суми боргу не заслуговують на увагу, оскільки у доданому до позовної заяви розрахунку суми боргу зазначені нарахування окремо за кожною складовою наданих позивачем послуг. Також в розрахунку відображена загальна сума, що підлягає оплаті за надані послуги. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачем не надано. Оскільки відповідач належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконував, платежі за послуги з теплопостачання не вносив, суд застосувавши строк позовної давності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме за період з 01.04.2017 року по 31.10.2021 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 54 835 грн 12 коп. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1649,55 грн.

Outcome: partial