Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання в розмірі 3000,00 грн., щомісячно та довічно; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 3000,00 грн., щомісячно та довічно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він [PERSON] , є батьком відповідачів по даній справі, [PERSON] та [PERSON] . Звертає увагу, що в останні роки, його здоров`я стало зазнало непоправимих змін: він двічі пережив ішемічний інсульт, він здобув захворювання у вигляді хронічного пієлонефриту, хронічного простатиту та кісти правої нирки. На своє лікування він витрачає дуже багато коштів, що вбачається з відповідних чеків. Регулярної грошової виплати, яка призначається йому у встановленому державою порядку, тобто пенсії, на покриття його витрат за лікування не вистачає, адже розмір останньої складає 2506, 14 грн. Також треба зазначити, що суттєвими витратами з його бюджету є оплата житлово - комунальних платежів. За таких обставин, він вимушений постійно брати кошти у борг. Так, на сьогодні він заборгував АТ «А-Банк» 4652,00 грн. Таким чином, враховуючи ціни на товари та послуги першої необхідності - продукти харчування, оплата комунальних послуг та лікування, його матеріальне становище є вкрай нужденним. Зазначає, що на жаль відповідачі не визнають його права на їх матеріальну підтримку, самостійно надавати йому грошову допомогу відмовляються, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вказує, що відповідачі мають змогу йому допомагати, [PERSON] працює приватним підприємцем - надає послуги у сфері продажу промислових товарів, навіть має найманих працівників, тобто її доходи дозволяють підтримувати його матеріально, крім того, його донька має не дешевий транспортний засіб, житлову квартиру та житловий будинок, на експлуатацію та обслуговування яких, відповідно, необхідні немалі грошові кошти. [PERSON] також є приватним підприємцем - має свій інтернег-магазин, що приносить йому достатній дохід, щоб надавати йому фінансову підтримку на лікування. Зауважує, що проживає він один, дружини не має, так як 18 жовтня 2004 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Довгінцівського районного управління юстиції м Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №376. Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Приписами ч. І ст. 202 СК України, чітко встановлено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними 1 потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зав`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба матері» батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, суд враховує будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність: з і січня 2021 року -1769 грн. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів, та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, він є пенсіонером, непрацездатним, маю захворювання та їх наслідки, потребую лікування, а тому маю необхідність у матеріальній допомозі від відповідачів - які є його дітьми. Відповідачі не погодившись з позовними вимогами позивача, кожен окремо подали відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в обґрунтування відзиву навів наступне. Він, [PERSON] , незгоден з позовними вимогами позивача, які вказано в позові від 02.06.21 року, щодо стягнення аліментів, оскільки це на його думку є таким, що не підтверджено належними доказами, виходячи з наступного. Вказує, що позивач звернувся в Саксаганський районний суд з позовом про стягнення аліментів з нього на його утримання в розмірі 3000, 00 грн. щомісяця та довічно, посилаючись на той факт, що він на його думку потребує тому, що його здоров`я зазнало непоправних змін. З віком у кожної людини є ті чи інші зміни із здоров`ям, це непереборний факт. Чинним законодавством не передбачено, що стягнення має проводитись саме з цієї підстави. Посвідчення інвалідності в матеріалах справи немає, а саме цей документ є одним із параметрів, який дає право на звернення до суду з таким позовом. Обов`язковою умовою для подання вказаної заяви, вважає надання доказів про потребу матеріального утримання та докази у необхідності цього матеріального утримання, чого позивачем зроблено не було, оскільки жоден з доказів ( чеків) не містить доказ того, що цей саме чек є оплаченим з картки позивача, та ці ліки відповідають призначенню лікаря, який надав медичну допомогу. Він не піддає сумніву документ - виписку із медичної картки хворого, але із наданої копії не зрозуміло, на якому із видів лікування знаходився пацієнт (амбулаторія чи стаціонар), та які саме ліки було призначено лікарем та придбано позивачем, тобто не вбачається логічна послідовність та причинно - наслідковий зв`язок між призначенням лікаря та купівлею призначених ним ліків. Вказує, що позивач посилається на той факт, що комунальні платежі для нього є суттєвими витратами, але на законодавчому рівні це питання вирішено отриманням субсидії, позивач не зазначив, чи звертався він за субсидією, чому йому відмовили в наданні, якщо він звертався. Вказує, що з позовної заяви також не зрозуміло, для чого позивач брав кошти в борг в АТ «А- Банк» 13.11.2020 року, якщо він вказує та надає виписку із медичної карти від 05.05.2021 року. Не сумнівається, що будь-яка людина поважного віку має захворювання, його мати також хворіє та вони з сестрою знають про її хвороби. Їх з сестрою батько, позивач по справі, сам припинив спілкування з ними та попередив їх про те, щоб вони йому ніколи більше на очі не попадалися. Вважає, що вони для нього чужі зовсім люди і фактично від них відмовився багато років по тому. Всі ці роки не проявляв жодного інтересу до них, ніколи не бачив його синів, не впізнає їх на вулиці, не знає нічого про їх життя, та ніколи не проявляв до його родини жодного інтересу, сини навіть не знають про його існування, оскільки він фактично відрікся і від них. Вказує, що позивач не надав докази того, що він звертався коли-небудь до будь кого з них з сестрою за допомогою, а вони, як він вказує в позовній заяві йому відмовили. Доказів звернення він і не може надати, бо їх немає. Якщо б позивач звернувся, вони б йому допомогу надали, але це він розірвав стосунки з ними, а не навпаки, і досі не бажає налаштувати з ними контакт, тому що вони йому як його діти не потрібні. Позивач вирішив з ними не спілкуватися, його бажання було жити без них, але на законодавчому рівні, якщо людина потребує допомоги, а рідних в неї нема, вона може звернутися до державної соціальної служби, позивач також не надав доказів звернення, але в позовній заяві зазначає, що має скрутне становище та ніхто ним не опікується. Він, відповідач, дійсно є приватним підприємцем, на цей час у зв`язку із мировою економічною кризою він також не має змоги заробляти стільки, скільки йому хотілося б для нормального існування, він також потребую матеріальної допомоги, він працює, має двох синів на утриманні, а тому сплачувати три тисячі гривень на утримання батька в нього немає змоги, а тому він просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На його думку позивач не довів, що він потребує матеріальної допомоги та не надав докази того, що він її потребує, а сама підстава його похилого віку не є безумовною, для отримання від нього аліментів, тому на підставі викладеного й у відповідності зі ст. 202 СК України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в обґрунтування відзиву навів наступне. Вона, [PERSON] , незгодна з позовними вимогами позивача, які викладено в позові від 02.06.2021 року, щодо стягнення з неї аліментів на його утримання, тому що, все що позивач зазначив у позовній заяві не відповідає дійсності. Перше на що вона хоче звернути увагу суду, так це на те, що позивач не має з нею жодного контакту, як батько вже понад 18 років. Він сам сказав їм, своїм дітям, що він не бажає їх з братом знати. Таке його бажання виникло ще раніше, тоді коли мати розірвала з ним шлюб, але після розірвання він їм сказав, щоб вони його не турбували і взагалі забули. Вони з братом намагалися найти контакт, але після того як він їм озвучив своє бажання в ультимативній формі, остаточно перестали робити будь які спроби. Підтвердженням цього зазначає той факт, що позивач навіть не знає її прізвища після шлюбу, хоча і був запрошений на весілля. В позовній заяві вказано дошлюбне прізвище, а на цей час її прізвище згідно паспорту - « [PERSON] ». Позивач не впізнає свою онуку тільки тому, що її не знає і ніколи не проявляв ані до неї, а ні до неї ніякого інтересу та бажання спілкуватися. Зазначає, що позивачем вказано, що він звертався за допомогою до неї, але це не є правдою, та не може бути підтверджено належним чином, тому що це не відповідає дійсності, а тому і доказів цього факту в нього нема і бути не може. Вказує, що позивач зазначає, що тратить багато коштів на своє лікування, але вона також витрачає багато коштів на своє лікування та на лікування доньки. Так вона знаходиться на обліку в онкодіспансері м. Кривого Рога у зв`язку із перенесеною операцією, що доводиться випискою із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення, їй було зроблено операцію у зв`язку із цим, і вона тепер зобов`язана проходити кожні півроку обстеження, що вона і робить, згідно доказів які вона надає до відзиву, приймати ліки, але вона і працює для того, щоб їй вистачало на утримання себе та утримання доньки. Також вона утримує доньку, яка продовжує навчання, що доводиться довідкою, яку вона надає до відзиву, в якій вказано, що вона є студенткою Криворізького Державного педагогічного університету. Навчання додаткових фінансових витрат, до речі батько їй такої фінансової підтримки ніколи не надавав, це важливо вона вважає для її доньки. Для того, щоб забезпечувати себе та дитину, змушена також працювати не звертаючи увагу на своє здоров`я, бо вона не її батько, який покинув своїх дітей, вона навпаки хоче щоб її дитина була забезпечена всім необхідним, а тому вона і тяжко працює. Її праця передбачає також великі витрати. Вона, відповідачк, витрачає на оренду приміщення згідно договору оренди щомісяця 8000.00 грн. та на інше приміщення додатково 250,00 грн. та охорону приміщення, що складає 4800.00 грн. Зазначає, що те що позивач вказує, що вона має найманих працівників не відповідає дійсності, доказів зворотного, ним не надано суду. Їй образливо читати, що її батько пише про її статки, оскільки його заслуги в цьому немає, вона також має чотири кредити та змушена їх сплачувати самостійно, не просячи допомоги ні в кого, копії Договорів на кредитне забезпечення надає, тому змушена була працювати з сімнадцяти років, бо мамі самій було дуже тяжко їх з братом утримувати, а батько ніяких спроб надати їм гідне існування не робив. Зазначає, що позивач пише, що вона має не дешевий транспорт, її автівка 2008 року випуску, на цей час вона знаходиться в аварійному стані після пожежі в 2018 році і якби її батько мав хоч трохи інтересу до неї, він би це знав, цей факт може підтвердити його брат. Вказує, що твердження позивача, що вона живе у власному будинку, та він їй належить, також не відповідає дійсності. Цей будинок знаходиться у промисловій зоні і їй належить тільки 1/4 частка будинку, що доводиться долученим до позовної заяви позивачем витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що складає 40,4 кв.м. житлової площі, але це вона не вважає надлишком нерухомого майна. Квартира, про яку вказано в позовній заяві, куплена в шлюбі і в ній мешкає її донька, онука позивача, і вони з її колишнім чоловіком вирішили саме так, що в ній буде мешкати їх донька. Інших об`єктів нерухомості в неї ніяких нема. Щодо її матеріального стану, то вона зазначає, її дохід складає : 279151.00 грн., із них 14280.00 грн. вона сплачує єдиний річний податок, також 8920 пенсійний збір та військовий податок, тобто 255951.00 це є її річний дохід, що дорівнюю в місяць 21330.00 грн. З них, кожного місяця вона сплачує оренду, а це як вона зазначила вище (8000.00+250), в остатку 13079.00 грн, комунальні послуги у середньому в місяць 2000 грн за квартиру і 1500 грн за комунальні послуги за будинок, що в остатку дорівнює 9579.00 грн, витрати на автомобіль щомісяця складають 3000 грн, оскільки вона має потребу в тому, щоб їздити та робити замовлення для свого бізнесу, в залишку 6 579.00, кошти на утримання дитини та кошти на своє лікування, тобто її дохід складає мінімальну заробітну плату на сьогоднішній день. Зазначає, що коли її донька вирішила жити окремо, нею на стандартне забезпечення квартири в якій вона мешкає, було придбано холодильник, телевізор, мікрохвильову піч, на що нею і були взяті також кредити, про які вона зазначала вище і які сплачує самостійно, без допомоги її батька. Вона не заміжня, має на утриманні доньку, яка продовжує навчання, батько дитини майже не приймає участі в її утриманні, тому що ніяких коштів їй не надає, вона сплачує комунальні послуги за будинок та квартиру, сплачує за оренду приміщень, бо це надає змогу їй хоч трохи заробляти, постійно витрачає кошти на медичні обстеження себе та доньки, допомагає, коли є змога матері, яка також пенсійного віку, а тому в неї просто нема трьох тисяч гривень на утримання батька, які він хоче з неї стягнути, а тому, на підставі викладеного й у відповідності зі ст.202 СК України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні 03.04.2023 року позивач позов підтримав в повному обсязі. При цьому зазначив, що він на цей час отримує пенсію 3500, 00 грн., не визнаний непрацездатним. Про оформлення інвалідності не замислювався, так як особа, з якою ним був укладений договір довічного утримання, оплачувала йому лікування, близько 100000,00 грн., це було десь у 2012 році. Батьківських прав він позбавлений не був. Дітей доглядав, інших дітей в нього немає, дружина його жива. В судовому засіданні 03.04.2023 року відповідачка заперечувала проти задоволення позову. При цьому зазначила, що із батька аліменти деякий час не стягувались, вони не спілкувались, потім стосунки стали кращими. Коли батько жив із ними однією сім`єю, то свої обов`язки він виконував, це був час, коли вона була ще дитиною. Її вихованням займалася мати. Коли вона закінчила навчання, то сама себе забезпечувала. [PERSON] був поганим батьком. В судовому засіданні 03.04.2023 року представник позивача зазначив, що документів про те, що позивач визнаний непрацездатним немає. В судовому засіданні 05.09.2023 року позивач позов підтримав в повному обсязі. При цьому зазначив, що він не звертався до [PERSON] , щоб той платив йому більше грошей, до соціальних служб він також не звертався. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідачі є СПД, отримують прибуток. [PERSON] отримує маленьку пенсію. Батько відповідачів свої обов`язки виконував. Відповідач в судовому засіданні 05.09.2023 року просив відмовити в задоволенні позову, надавати допомогу не має можливості. Представник відповідачів в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, так як є договір довічного утримання. В судовому засіданні 13.10.2023 року позивач позов підтримав в повному обсязі. При цьому зазначив, що він є непрацездатним, тому що хворіє та є пенсіонером. Йому не вистачає коштів на харчування, він не може придбати їжу, яка потрібна згідно рекомендацій лікарів. Він розірвав договір довічного утримання, оскільки людина, яка повинна за ним доглядати, не може йому допомагати, за квартиру він сплачує самостійно, ремонт в квартирі під час дії договору, він не робив. В судовому засіданні 13.10.2023 року відповідачі, кожен окремо, заперечували проти задоволення позову. В судовому засіданні 26.10.2023 року позивач позов підтримав повністю, на мирову угоду не погодився. В судовому засіданні 26.10.2023 року відповідачка та представник відповідачів, заперечували проти задоволення позову. В судове засідання 02.11.2023 року позивач та його представник не з`явились, подали письмові судові дебати, у яких просять провести розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. В судовому засіданні 02.11.2023 року відповідачка та представник відповідачів, заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: пенсійне посвідчення (а.с. 7), довідка про доходи (а.с. 8), виписка із медичної картки (а.с. 9), направлення (а.с. 10), довідка з банка (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюб (а.с. 12), свідоцтво про народження (а.с. 13,14), чекі (а.с. 15,16,17), відомості з державного реєстру речових прав на не рухоме майно (а.с. 18-20), витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 36,27), роздруківки з інтернет - магазину (а.с. 38-44), податкова декларація (а.с. 68-69), товарні чеки, довідки (а.с. 75-78), квитанція (а.с. 79), виписка з медичної картки (а.с. 80), акт прийняття передачі виконаних робіт (а.с. 81-90), договір оренди (а.с. 91), довідка з навчального закладу (а.с. 93), роздруківки з Новаком (а.с. 94-107), довідка (а.с. 108), додаткова угода до договору (а.с. 109), розрахунок (а.с. 110), розрахунок податку (а.с. 111-112), відомості з державного реєстру речових прав на не рухоме майно (а.с. 125-126), розписка (а.с.140), договір довічного утримання (а.с. 151-152), договір купівлі продажу (а.с. 154-156), договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення (а.с. 158-161), договір купівлі-продажу (а.с. 162-165), договір про розірвання договору довічного утримання (а.с. 197-198), витяг з державного реєстру речових прав на не рухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с. 199-200). Суд,

Outcome: dismissed