Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

06.06.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання в розмірі 73\~686,62 грн., яка виникла через порушення відповідачем договору, а також трьох відсотків річних в сумі 7\~843,08 грн. та інфляційних втрат в розмірі 37\~443,72 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просив розглянути справу без його участі представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 11.08.2014 року № 128 о/с [PERSON] з 15.08.2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (а.с.16). 25.08.2014 року між сторонами укладено договір № 14-468 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ (а.с.15). Відповідно до вказаного договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. 21.06.2018 року ректором Національної академії внутрішніх справ № 886 винесено наказ про видачу диплому бакалавра [PERSON] (а.с.18). Отже, з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року відповідач перебував на державному забезпеченні, йому надавалось за державний кошт харчування, речове майно, грошове утримання та житло. Згідно з розрахунками позивача на утримання відповідача за період навчання витрачено 73\~686,62 грн. (а.с.20). Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов`язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням без поважних причин. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 489 о/с від 11.11.2019 року [PERSON] звільнено за власним бажанням (а.с.19), тобто звільнено до закінчення терміну визначеного п. 2.3.6. Договору, за підстави що не звільняє його від відповідальності визначеної цим же пунктом договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Частиною 1 ст. 509 ЦК України, визначено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За правилами встановленими ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення сивіл них прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Оскільки, відповідачем не відшкодовано в добровільному порядку витрати на утримання в навчальному закладі відповідно до вказаних зобов`язань за Договором, то суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача таких витрат в розмірі 73\~686,62 грн., а також відповідно до розрахунку позивача (а.с.13-14) трьох відсотків річних за період з 11.11.2019 року по 29.05.2023 року в сумі 7\~843,08 грн. та інфляційних втрат за період з 11.11.2019 року по 29.05.2023 року в розмірі 37\~443,72 грн. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684 грн. (а.с.12). На підставі викладеного,

Outcome: approved