Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням №15/0/9-22 від 04.04.2022 змінив територіальну підсудність судових справ Веселівського районного суду Запорізької області на Запорізький районний суд Запорізької області. У червні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Семенової Ольги Геннадіївни до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 24.11.2007 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦСу Веселівського районного управління юстиції Запорізької області. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . 10.11.2010 шлюб було розірвано рішенням Веселівського районного суду Запорізької області. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 08.11.2020 по справі №2-2175/10 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 08.12.2010 [PERSON] було отримано виконавчий лист по справі №2-2175/10 про стягнення аліментів з відповідача. 10.12.2010 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управлінян юстиції відкрито виконавче провадження №23169425. Внаслідок невиконання відповідачем рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 08.11.2010 за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів за період з 2015 по 31.01.2023 в розмірі 183\~600 грн 88 коп. За проведеним позивачем розрахунком, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів складає 832\~004, 18 грн. На підставі викладеного, позивачка на підставі ст. 196 СК України, просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 100% поточної заборгованості по аліментам: а саме 183\~600,88 грн. Ухвалою суду від 26.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про день, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, адвокат Семенова О.Г. надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Позовну заяву та судові повістки про виклик до суду не були відправлені [PERSON] ( [ADDRESS] ) у зв`язку із неможливістю відправлення поштової кореспонденції та тимчасово окуповану територію. Про дату, час і місце розгляду справи [PERSON] повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Запорізького районного суду Запорізької області (https://zp.zp.court.gov.ua/sud0810/gromadyanam/csz/) в розділі «Громадянам» у вкладці «Виклик громадян до суду». Також, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи (а.с. 64, 75, 85). Заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №152, батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 18). Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 10.11.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 24.11.2007 Відділом РАЦСу Веселівського районного управління юстиції Запорізької області розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.16-17). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 05.09.2020 укладено шлюб, зареєстрований Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після укладення шлюбу прізвище подружжя « [PERSON] » (а.с. 13). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2010 відкрито виконавче провадження № 23169425 щодо стягнення на підставі виконавчого листа виданого Веселівським райнним судом № 2-2175/10 від 08.12.2010 аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини, однак не менше 30% ПМ. (а.с. 21) Постановами державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.02.2018 у виконавчому провадженні №23169425 встановлено щодо [PERSON] тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасове обмеження у праві полювання. (а.с.22-27) Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 22.02.2023, складеним заступником начальника відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицьким А., станом на 22.02.2023 заборгованість по щомісячним аліментним платежам [PERSON] становила 142790,81 грн. (а.с. 19). Згідно з ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч.1\~ст. 196 СК України\~разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого\~обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21, зроблено висновки, що: «загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1 статті 196\~СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачкою був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2018 року по жовтень 2022 року, який обрахований відповідно до вищевказаної формули, та відповідно до якого загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 832\~004,18 грн. Разом із тим, визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивачка вказувала на необхідність застосування положень ч.1\~ст. 196 СК України, та визначила розмір пені у сумі 183\~600,88 грн, який відповідає розміру заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом. Однак, суд зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості від 22.02.2023 щодо боржника [PERSON] , наданого заступником начальника відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицьким А. загальна сума боргу за виконавчим провадженням складає 183\~600,88 грн, яка складається з: 142\~790,81 грн - залишок боргу по щомісячним аліментним платежам, 25\~121,58 грн - сума штрафу, 15688,49 грн - нарахована сума виконавчого збору. Таким чином, враховуючи, що відповідачем доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо, не надано, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки, враховуючи, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 196 СК України\~розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, з [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів саме в розмірі загальної заборгованості зі сплати аліментів в сумі 142\~790, 81 грн. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial