Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Воронківської сільської (нині Володимирецької селищної) ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Воронківської сільської (нині Володимирецької селищної) ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області загальною площею 1,60 га та 0,78 га. Після її смерті спадщину має намір прийняти позивач як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не зміг, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки виданий після смерті власника. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 25.08.2023 року. Ухвалою суду від 28.08.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, але надали суду заяви в яких просили справу розглядати у їх відсутності, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] . Судом встановлено, що за життя [PERSON] , фактично належали земельні ділянки загальною площею 1,60 га та 0,78 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Воронківської сільської (нині Володимирецької селищної) ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №070659 та серія ЯБ №070692. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Згідно довідки №821/01-16 від 17.08.2023 року яка видана Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON] , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру. Згідно довідки Володимирецької селищної ради Рівненської області від 14.08.2023 року №1123 вбачається, що на час смерті [PERSON] , із спадкодавицею проживали два її сини, які вважаються такими що прийняли спадщину, однак не бажають оформляти свої спадкові права, що підтверджується визнанням заявлених вимог. Також згідно довідки Володимирецької селищної ради Рівненської області від 14.08.2023 року №1124 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] це одна й та ж сама особа. Факт родинних відносин між позивачкою та покійною матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] , згідно якого його матір`ю записана [PERSON] . Згідно роз`яснювального листа про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, який виданий Володимирецькою державною районною нотаріальною конторою №826/01-16 від 17.08.2023 року, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №070659 та серія ЯБ №070692 видані після смерті [PERSON] . Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 22.08.2023 року №29-17-0.2-4206/2-23 вбачається, що дані державні акти були видані спадкодавиці взамін сертифікатів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом, оскільки заповіт покійною не складався. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідними сертифікатами, які в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 315 від 10.10.2005 року були замінені Державними актами. При цьому, позивачка [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved