Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Представник позивачів звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 71006,19 грн.; [PERSON] грошові кошти у розмірі 66396,30 грн.; [PERSON] грошові кошти у розмірі 66396,30 грн., судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач [PERSON] , зловживаючи довірою позивачів, отримав грошові кошти у розмірі 2\~200,00 євро, що становить 68\~200,00 грн. та 2\~806,19 грн. (комісія за переведення коштів) від позивача [PERSON] ; 2\~000,00 євро, що становить 64 000,00 грн. та 2\~396,30 грн. (комісія за переведення коштів) від позивача [PERSON] ; 2\~000,00 євро, що становить 64 000,00 грн. та 2\~396,30 грн. (комісія за переведення коштів) від позивача [PERSON] , шляхом надіслання йому миттєвих грошових переказів за системою «Moneygram». [PERSON] звернувся до [PERSON] , так як в них склалися довірчі відносини, із проханням надати вищезазначені кошти йому у загальному розмірі 6\~200 євро та 7\~598,79 грн., так як перебуваючи за кордоном, а саме у Республіці Сербії, отримав велику кількість протоколів складених на нього за порушення режиму праці та відпочинку, рухаючись на території іноземної країни на транспортному засобі вантажному спеціалізованому силовому тягачі «DAF», модель «FT XT 105.460», р.н. [NUMBER] , належному ТОВ «Агромеханизм-плюс». Так, [PERSON] , розуміючи складність своєї ситуації та неможливість самостійно розрахуватися за борговими зобов`язаннями перед Республікою Сербія, звернувся до [PERSON] , а останній в свою чергу до його колеги за місцем працевлаштування, [PERSON] із проханням терміново надіслати кошти. Також, [PERSON] звернувся до свого товариша [PERSON] із проханням взяти участь у транзакції коштів, так як разом сума коштів у розмірі 6\~200 євро потребувала би перевірки, що могло би зайняти декілька днів. Так, вони кожний зі свого боку надіслали грошові перекази за системою «Moneygram» на його ім`я. Відповідач зобов`язувався розрахуватися з позивачами по приїзді в Україну, однак кошти не повернув, звільнився з підприємства за власним бажанням. У зв`язку з невиконанням відповідачем боргових зобов`язань перед позивачами, представник позивачів звернулася з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року заяву представника позивачів про забезпечення позову у цивільній справі було задоволено та забезпечено позов шляхом накладення арешту на частку будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Ухвалою суду від 19 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду було задоволено та залишено позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу без розгляду. Постановою судді Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу направлено до Біляївського районного суду Одеської області для продовження розгляду. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року прийнято до провадження матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, після апеляційного розгляду. У судовому засіданні представник позивачів наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовної заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свого представника. При цьому пояснив, що відповідач [PERSON] знаходився за кордоном виконуючи свої службові обов`язки по перевезенню вантажів, в Республіці Сербія, на нього було складено більше 20 адміністративних протоколів за порушення вимог праці та відпочинку, була погроза депортування за несплату штрафів. Так як з рахунків підприємства зняти кошти для особливих потреб неможливо, позивачами було надано в борг кошти для сплати штрафів. Також зазначив, що кошти були надані не лише ним особисто, а також позивачами [PERSON] та [PERSON] , у яких [PERSON] просив в борг під особисте зобов`язання у зв`язку з ситуацією, що склалася. Відповідач по приїзду з-за кордону не повернув кошти, що йому надавалися, при цьому посилався на те, що не було ніяких письмових договірних зобов`язань між ними, проте це було не можливо, оскільки він знаходився в Сербії, тому вони домовились за телефоном та [PERSON] запевняв, що всі гроші поверне. Доказами того, що [PERSON] особисто передав гроші відповідачу є квитанції державного банку України, цими коштами відповідач сплачував штрафи за всі порушення, які були на нього складені. Позивач вважав, що претензії відповідача в тому, що не було складено належним чином договору про зобов`язання в даній ситуації не коректні, тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, проте в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки подав до суду відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 120-122). Згідно наданого відзиву на позовну заяву відповідач вважає пред`явлений до нього позов необґрунтованим та безпідставним та просив суд відмовити в його задоволенні. Свої вимоги мотивує тим, що він не брав у позивачів грошей в борг, обов`язку їх повернути не давав. Гроші надавались йому у зв`язку з виробничою необхідністю в інтересах працедавця. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо вказаного позову, при цьому посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було передано в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 6\~200 євро, що підтверджується квитанціями АТ КБ «Приватбанк» від 10.08.2021 року (т. 1 а.с. 25), бланком квитанції про переказ грошей у системі «Moneygram» №86599262 від 10.08.2021 року в оригіналі на сербській мові та в перекладі з сербської мови на українську мову (т. 1 а.с. 47-49). Відповідно до наказу ТОВ «Агромеханізм -Плюс» від 20.05.2019 року, [PERSON] прийнято на роботу з 20.05.2019 року водієм автотранспортних засобів (том 1, а.с. 26). Відповідно до наказу ТОВ «Агромеханізм -Плюс» від 13.07.2021 року, [PERSON] прийнято на роботу з 13.07.2021 року водієм автотранспортних засобів (том 1, а.с. 27). 25.08.2021 року [PERSON] було звільнено із займаної посади, відповідно до наказу ТОВ «Агромеханізм-Плюс» про припинення трудового договору (том 1, а.с. 42). Суд погоджується\~зі ствердженнями\~позивача [PERSON] \~про те\~що у\~ [PERSON] \~були грошові\~складнощі з\~приводу складених відносно нього адміністративних протоколів за порушення вимог праці та відпочинку, за несплату штрафів, про що також підтвердив представник відповідача. Також є слушною версія позивача [PERSON] про те, що він усно за телефонним зв`язком домовився з [PERSON] про те, що надасть у борг останньому необхідну суму грошей з метою щоб [PERSON] заплатив всі свої заборгованості та його не депортували та після того, як [PERSON] повернеться, він повинен був повернути борг. Що також підтверджується наданими суду деклараціями, податками за виплату (том 1, а.с. 28-36). Той факт, що на теперішній час [PERSON] заперечує щодо його боргових зобов`язань перед позивачами, суд вважає такі дії відповідача направлені уникнення відповідальності та невиконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або іншу речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як позичальник, не виконав умови договору та до теперішнього часу не повернув суму боргу, через що позивачі були змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Також, відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом установлено, що відповідач порушив умови взятого на себе грошового зобов`язання (незважаючи на те, що вони були укладені в усній формі), також суд звертає увагу на систематичність зазначених грошових переказів на користь відповідача [PERSON] з подальшим поповненням рахунку, суд відхиляє як бездоказові пояснення представника відповідача про те, що ці перекази були здійснені у зв`язку із виробничою необхідністю в інтересах працедавця, щодо сплати штрафів, тобто з вказаного приводу суду не було надано відповідних підтверджуючих доказів. У зв`язку із ти, що відповідач не виконує зобов`язання щодо повернення коштів належним чином, а тому підлягає стягненню з нього на користь позивачів отриманих коштів шляхом надіслання йому переказів коштів. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved