Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

29.06.2023 [PERSON] а (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач, разом - сторони), про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільна з відповідачем повнолітня дочка [PERSON] навчається у Державному торговельно-економічному університеті, на першому курсі денної форми навчання, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу, стипендію вона не отримує. Дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в свою чергу є працездатним, проходить службу в Збройних силах України, де отримує заробітну плату, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дочки. Ухвалою від 19.07.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.08.2023 з інформації під час перевірки трекінгу Укрпошта, з`ясувалося що відправлення, а саме: ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, вручена за довіреністю, однак у встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 27.05.1994 сторони зареєстрували шлюб у Лівобережному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 670 (а.с. 10). [INFO] у подружжя народилась дитина - дочка [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 шлюб сторін розірвано (а.с.11). З пояснень позивачки вбачається, що з моменту розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з матір`ю,а батько достатніх коштів на їх утримання не надав та всіляко ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. З 01.09.2022 дочка сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання у Державному торговельно-економічному університеті, строк закінчення навчання - червня 2026, що підтверджується договором № 3060 д/6к-2022 від 16.09.2022, додатковою угодою до договору та довідкою з навчального закладу від 01.06.2023 № 135/23 (а.с.12-16). Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. Враховуючи, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності надавати утримання повнолітній дочці відповідач не надав, проте ураховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такі загальні засади цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини доходу, що на думку суду забезпечить достатнє її утримання обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишається 5/6 частин доходу. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення дочкою сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial