Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ Позивачка\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , вякому просить розірвати шлюб, зареєстровано 17 липня 2019 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 953 та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказує, що підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що у подружжя різні характери, різні інтереси та погляди на життя, ніяких почуттів один до одного між ними не існує. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить виключно формальний характер. Сторони не проживають разом з 21 жовтня 2022 року. Тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, вона вказує, що від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позовних вимог про визначення місця проживання дитини не заявлено, місце проживання дитини визначено рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 232 від 22.11.2022 року. Судові витрати позивачка просила стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 13.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направили до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяв та клопотань до суду не надавав. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 17 липня 2019 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 953, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо з 21 жовтня 2022 року, дитина від шлюбу малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2\~ст.112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка подала позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, в достатній мірі обґрунтувала позовні вимоги, а відповідач не надав заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В ч.1 ст.113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливими залишити позивачці прізвище [PERSON] . Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного висновку. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблене відповідний запис №685, підтверджується що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу із рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як органу опіки та піклування, від 22 листопада 2022 року № 232, місце проживання малолітнього [PERSON] визначено разом із матір`ю [PERSON] . Суд вважає встановленим факт проживання дитини з матір`ю та знаходження її на утримання матері. Згідно до положень ст.51\~Конституції України та\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2\~ст. 181 СК України). Частиною 3\~статті 181 СК України\~ встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Відповідно до вищенаведених вимог закону, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду - 08.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] сплатила судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 1\~073,60 гривень, а за подання позовних вимог про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 1\~073,60 гривень, а також на користь держави, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1\~073,60 гривень. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.3,10,110,112,113,180,182,185,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved