Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

08.09.2023 [PERSON] а (далі також - [PERSON] , мати, позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , батько, відповідач) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, щомісячно до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільний з відповідачем повнолітній син [PERSON] навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі "Бориспільський професійний ліцей", денної форми навчання, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу. Син сторін тривало хворіє та перебуває під постійним лікарським наглядом з діагнозами "Гіпоталамічний синдром", "Бронхіальна астма", у зв`язку з чим є потреба у значних щомісячних витратах на його лікування. Відповідач не має іншої родини та осіб які потребують обов`язкового утримання з його боку, проте має рухоме майно (автомобіль) та нерухоме майно (двокімнатну квартиру у місті Києві, яку здає в оренду та отримує від цього додатковий дохід), він є цілком фізично здоровим та працездатним, а тому здатен виділяти певну частину коштів на утримання сина. Ухвалою від 21.09.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 11.10.2023 вiдповiдач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва 29.11.2018 шлюб між сторонами розірвано та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 до повноліття дитини. З витягу з медичних карток [PERSON] вбачається, що він перебуває під постійним лікарським наглядом з діагнозами "Гіпоталамічний синдром", "Бронхіальна астма". З 01.09.2021 син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі "Бориспільський професійний ліцей", строк закінчення навчання - 30.06.2024, що підтверджується довідками з навчального закладу від 18.08.2020 та від 12.05.2023. З викладених у позовній заяві пояснень вбачається, що рішення суду про стягнення аліментів виконувалась відповідачем неналежним чином, а після досягнення сином повнолітня батько взагалі припинив надавати кошти на його утримання. Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. За обставинами справи установлено, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, відтак він позбавлений можливості працювати та не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням, навчанням та лікуванням. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності надавати утримання для повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідач не подав, а тому з урахуванням стану здоров`я останнього, суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення сином сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved