Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача АТ «Райффайзен Банк» на його користь безпідставно списані кошти з карткового рахунку [NUMBER] в сумі 580,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що в березні 2021 року відбулось незаконне, проти його волі, списання коштів шахраями з його карткового рахунку в сумі 580 грн. Невідкладно, по гарячій лінії, він зателефонував у банк та повідомив про вказану подію, заблокував картку, а також звернувся до органів поліції. В грудні 2021 року він звернувся до банку про відшкодування коштів, але його вимога не була задоволена. З вказаною позицією банку він не погоджується та посилаючись на вказані обставини, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 05.05.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 12.06.2023 року, 02.08.2023 року та 21.08.2023 року відповідачем подано відзиви на позов в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини. викладені ним в його позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальних проваджень № 12021121130000183 від 10.03.2021 року та № 12021121010001487 від 23.06.2021 року, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач є клієнтом АТ «Райффайзен Банк». У березні 2021 року відбулось незаконне списання коштів з карткового рахунку [NUMBER] позивача [PERSON] в сумі 580,00 грн. на рахунок [PERSON] 13.12.2021 року позивач звернувся до банку з вимогою про повернення вказаних коштів. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно зі статтею 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. За правилами статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що містяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що банк гарантує клієнту право безперешкодного розпорядження грошовими коштами на його рахунку та приймає на себе обов`язок перерахування з його рахунку грошових коштів в порядку, передбаченому договором банківського рахунка або законом. Як зазначено представником відповідача, перевіркою, проведеною відповідальними працівниками банку, було встановлено, що підстави для відшкодування коштів позивачу відсутні, оскільки за даними програмних комплексів банку операція, з якою не погоджується позивач, була здійснена 01.03.2021 року з вірним введенням одноразового ОТП пароля 3 D Secure (тобто 6 значного коду відправленого у смс повідомленні на мобільний номер позивача для підтвердження легітимності проведення операції), а отже вважається такою, що вчинена особисто позивачем. Вказана обставина спростовується матеріалами кримінальних проваджень № 12021121130000183\~від 10.03.2021\~року та\~№ 12021121010001487\~від 23.06.2021\~року, з яких вбачається звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення шахрайських дій щодо його грошових коштів в сумі 580,00 грн. з його банківської карти «Райффайзен Банк». Згідно з п.14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктом 14.16 статті 14 Закону визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризику збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Статтею 39 передбачена відповідальність суб`єктів переказу за забезпечення захисту інформації, а саме п. 39.2 встановлено, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації: від несанкціонованого доступу до інформації доступу до інформації щодо переказу, що є банківською таємницею або є іншою інформацією з обмеженим доступом, осіб, які не мають на це прав або повноважень, визначених законодавством України, а також якщо це не встановлено договором. Суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт протиправної поведінки відповідача щодо несанкціонованого списання з його карткового рахунку коштів в сумі 580,00 грн., відсутність свого волевиявленні на проведення вказаної операції, своєчасне звернення до банківської установи через «гарячу лінію», що підтверджується матеріалами кримінальних проваджень, відповідно до яких факт шахрайських дій відносно позивача не спростований відповідачем, банком не доведено, що саме позивач своїми діями сприяв незаконному списанню коштів з його карткового рахунку та бере до уваги ту обставину, що в даних правовідносинах споживач знаходиться в більш невигідному положенні ніж банківська установа Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, стягненню з відповідача на його користь підлягають кошти в сумі 580,00 грн., списані з карткового рахунку [NUMBER] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн.

Outcome: approved