Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

05.06.2023 представник позивача адвокат Кісіль Роман Володимирович звернувся до суду в інтересах [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] та просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни до актового запису №730 від 12 червня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] та вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що з 2015 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них [INFO] народилась дитина [PERSON] , про що 12 червня 2018 року внесено актовий запис № 730 про народження дитини, де матір`ю вказано [PERSON] , а відомості про батька записано зі слів матері на підставі статті 135 СК України, зазначено [PERSON] . Відповідачем з невідомих позивачу причин було зазначено батьком їх спільної дитини особу - [PERSON] , однак незважаючи на те, що в свідоцтві про народження дитини в графі батько вказана інша невідома йому особа, саме він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Починаючи з народження дитини і по березень 2023 року позивач з фактичною дружиною та донькою мешкали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . 3 березня 2023 року відповідач, забравши дитину без пояснення причин змінила місце проживання та створює усі можливі перешкоди у нормальному спілкуванні позивача з донькою. На даний час встановлення факту батьківства йому необхідно для можливості реалізувати свої права як батько дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою від 18.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 01.08.2023 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та доручено проведення судово-експертній установі "ДНК-ЦЕНТР". 29.09.2023 на адресу суду надійшов результат молекулярно -генетичного дослідження від 15.09.2023 р. Ухвалою від 29.09.2023 поновлено провадження по вищезгаданій справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 24.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В пігодовчому судовому засіданні погодилася на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, щодо позову не заперечувала. Представник третьої особи Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , в графі батьки записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 10). Сторони у справі не заперечували, що з 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та проживали разом з донькою однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. 4 ч.1; 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved