Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

23 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення зі співвласника компенсації за оплату комунальних послуг в порядку регресу. Позов обґрунтовується тим, що позивач [PERSON] є співвласником 3/8 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н. О., зареєстрованим в реєстрі за № 388. Відповідач [PERSON] є співвласником 5/8 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 09 липня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В. В., зареєстрованим в реєстрі за № 1670. Особовий рахунок не переоформлений та залишився зареєстрований на померлого спадкодавця [PERSON] , адже для цього потрібна згода дійсного співвласника, яку [PERSON] не надає позивачу. На протязі всього часу з дня відкриття спадщини, після реєстрації права власності позивач [PERSON] самостійно сплачує комунальні послуги, нараховані на квартиру, яка є спільною сумісною власністю його та відповідача. Позивачем за період з листопада 2019 року по червень 2022 року було сплачено 38 618,07 грн. за користування комунальними послугами та 1\~137,41 грн. комісії, тобто за утримання квартири, яка є спільною власністю сторін. Таким чином, відповідач зобов`язаний був сплатити 5/8 частин, що складає 24\~136,56 грн. основних сплат за комунальні послуги та 710,88 грн комісій, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Разом із тим, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та три проценти річних на суму простроченої заборгованості за комунальні послуги до кожного платежу 6 936,46 грн., комісії 710,88 грн., інфляційні витрати та три проценти річних на суму простроченої заборгованості за сплачені комісії 177,60 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду справи, в тому числі з надання послуг на професійну правничу допомогу. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Позивач подав заяву, зі змісту якої вбачається, що він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. У встановлений судом строк відзив та жодних документів до суду не подав. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 3/8 часток, а відповідач [PERSON] є власником 5/8 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 17 липня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н. О., зареєстрованим в реєстрі за № 388; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09 липня 2019 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем сплачуються всі витрати за надані житлово-комунальні послуги по вказаній квартирі. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями ст. 5 цього Закону\~визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ст. 9 Закону). За правилами 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України). З аналізу наведених норм слідує висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги, регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналогічний висновок міститься в численних постановах Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року (справа № 521/3743/17-ц), від 19 серпня 2020 року (справа № 703/2200/15-ц). Враховуючи, що сторони є співвласниками квартири, за якою надаються житлово-комунальні послуги, то відповідно до норм чинного законодавства вони зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З позовної заяви вбачається, що позивачем за період з листопада 2019 року по червень 2022 року було сплачено за спожиті житлово-комунальні послуги 38\~618,07 грн ю Відповідач зобов`язаний був сплатити 5/8 частин, що складає - 4\~136,56 грн та комісій на суму 710,88 грн. На підтвердження вказаних обставин до позовної заяви додано відповідні квитанції. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, вищевказане відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача інфляційні витрати та три проценти річних на суму простроченої заборгованості за комунальні послуги до кожного платежу 6\~936,46 грн., інфляційні витрати та три проценти річних на суму простроченої заборгованості за сплачені комісії 177,60 грн. Відповідачем вказані обставини жодним чином не заперечувалися та не оспорювалися. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). За положеннями ст. 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зважаючи на відсутність будь-яких заперечень щодо розміру витрат з оплати житлово-комунальних послуг за період з листопада 2019 року по червень 2022 року, які позивач просить стягнути з відповідача, суд вважає, що наведені розрахунки позивача є обґрунтованими. Враховуючи викладене, вимоги позивачки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. На підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: approved