Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що між нею та [PERSON] 22.02.2017 року було укладено договір купівлі-продажу однієї другої частки нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І., зареєстрований в реєстрі за №770. Позивач вказує, що у зв`язку із істотним порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу, несплатою договірної ціни у встановлений умовами договору строк, вона була позбавлена можливості отримати те, на що розраховувала під час укладення договору купівлі-продажу. Зокрема, у зв`язку із відсутністю у відповідача на момент укладення договору купівлі продажу усієї суми грошових коштів, до його умов було включено положення про відстрочення платежу на 1 рік і 1 день. Розрахунок за об`єкт продажу повинен був бути здійснений покупцем у повному обсязі до 24.03.2018 року, однак такий розрахунок не оплачений і на момент звернення до суду із вказаним позовом. Зазначає, що незважаючи на те, що реєстрація права власності на об`єкт продажу за відповідачем відбулась відразу після підписання договору купівлі-продажу, відповідач не вчинила жодних дій спрямованих на фактичне прийняття у власність об`єкта продажу, що передбачає несення витрат на утримання нерухомого майна, підтримання його у технічно задовільному стані, проведені ремонтних робіт/поліпшень, оплату комунальних послуг тощо. У зв`язку із цим, вона змушена оплачувати рахунки за комунальні послуги та виконувати інші обов`язки власника стосовно усього об`єкта нерухомості, розташованого по [ADDRESS] . Посилаючись на наведене, позивач просила: -розірвати договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 279504246101, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І. 22.03.2017, зареєстрований в реєстрі за №770; -зобов`язати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) повернути [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) 1/2 частки нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 279504246101; -скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34392558 від 22.03.2017, яким зареєстровано право власності на 1/2 частку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 279504246101, за [PERSON] . Рух справи в суді. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 02.06.2023р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 14.06.2023 року вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо частки нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 279504246101, яка належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.10.2023р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція сторін по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити повністю. Подав до суду відзив, у якому зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту, а саме розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар не відповідає сутті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Відтак, на його думку, позивач обрала неналежний спосіб захисту. Зазначив, що вирішальною умовою за якої продавець може розірвати договір купівлі продажу є саме неприйняття придбаного товару покупцем, однак у вказаній справі відповідач прийняла товар. Додатково зазначив, що На даний час, пройшло вже більше ніж 6-сть років, від дня укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . За, за відповідачем [PERSON] , змінилися ринкові ціни на нерухоме майно у м. Львові, а відповідач набула тісних взаємозв`язків із придбаними приміщеннями, тому повернення нерухомого майна в стані в якому воно існувало на день продажу є неможливим, Крім того, подав до суду заяву про застосування позовної давності, яку мотивував тим, що розрахунком покупцем за вищевказаним договором повинен був бути здійснений до 24 березня 2018 року, а тому саме з цієї дати повинен обчислюватись строк позовної давності. Враховуючи викладене, вказав, що позивач звернулась до суду із пропуском трьохрічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Фактичні обставини справи. На підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Левченко Л.Г., реєстр№164, позивачу належала на праві власності нежитлових приміщень загальною площею 885,8 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 279504246101. 22.02.2017 укладено договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки нежитлових приміщень загальною площею 885,8 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 279504246101, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юріяком М.І. 22.03.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №770. Пунктом 1 вказаного договору купівлі-продажу передбачено, що продавець (позивач) передає у власність покупця (відповідача), а покупець приймає 1/2 (одну другу) частки нежитлових приміщень загальною площею 885,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та сплачує обумовлену цим договором суму. Відповідно до пункту 3.4 договору купівлі-продажу ринкова вартість об`єкта продажу становить 146879, 50 грн. За домовленістю сторін продаж зазначеного об`єкта продажу проводиться за суму 147000,00 грн. Пунктом 5 договору встановлено, що розрахунок за зазначений об`єкт продажу повинен бути здійснений покупцем у повному обсязі до 24 березня 2018 року шляхом перерахування грошових коштів продавцю на банківський рахунок продавця; реквізити для сплати коштів: одержувач: 5168757213971031 [PERSON] ; податковий номер: [NUMBER] ; поточний рахунок № [NUMBER] у ПАТ КБ "Приватбанк", МФО банку 305299, код ЄДРПОУ банку 14360570. Відповідно до пункту 6 договору право власності на об`єкт продаж виникає у покупця з дня державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, передбаченому чинним законодавством. Підписавши цей договір продавець дає свою згоду покупцеві на реєстрацію права власності на зазначений об`єкт продажу у Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно до проведення остаточного розрахунку з продавцем за продані об`єкт продажу. 22.03.2017 [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1/2 частки нежитлових приміщень загальною площею 885,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , (номер відомостей про речове право 19571114, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34392558 від 22.03.2017), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З рахунку № ЛСП 10731 від 31 березня 223 року вбачається, що [PERSON] сплатила на користь ЛКП «Старий Львів» 4604,02 грн. за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . З квитанції № 0.0.2936160338.1 від 07.04.2023 року вбачається, що [PERSON] сплатила на користь ЛКП «Старий Львів» 2000 грн. експлуатаційних витрат. Відповідно до договору № 01/10/01 від 01 жовтня 2011 року, укладеного між [PERSON] та ЛКП Старий Львів, користувач, який займає нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] загальною площею 885 кв.м. сплачує експлуатаційні витрати пропорційно зайнятій площі, а власник здійснює утримання прибудинкової території та технічне обслуговування будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення. З довідки Обласного комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 917-з вбачається, що згідно проведеної інвентаризації 22.05.2023р., нежитлових приміщень, а саме: 1/5.0 кв.м., 1/14.8 кв.м., 2/23.0 кв.м., 3/7.6 кв.м., 4/15.9 кв.м., 5/33.6 кв.м., 6/28.8 кв.м., 7/75.5 кв.м., - підвал; Ш/108.5 кв.м., IV/5.1 кв.м., VI/1.3 кв.м., 9/11.9 кв.м., 10/9.1 кв.м., 11/28.9 кв.м., 12/9.1 кв.м.,13/17.8 кв.м., 14/28.2 кв.м, 15/22.5 кв.м., 16/56.9 кв.м., 17/22.3 кв.м., - 1 поверх; Х/4.8 кв.м., ХІ/1.0 кв.м., 18/4.6 кв.м., 19/4.1 кв.м., 20/1.1 кв.м., 21/2.5 кв.м., 22/18.0 кв.м., 23/12.4 кв.м., 24/7.4 кв.м., 25/19.5 кв.м., 26/35.2 кв.м., 27/49.4 кв.м., - 2 поверх, Х/4.8 кв.м., ХІ/0.8 кв.м., ХП/2.2 кв.м., XVII/7.8 кв.м., XIV/23.1 кв.м., 28/9.4 кв.м., 29/19.1 кв.м., 30/12.9 кв.м., 31/5.0 кв.м., 32/36.0 кв.м., 33/3.2 кв.м., 34/36.2 кв.м., 35/33.9 кв.м., - 3 поверх, 36/5.7 кв.м., - мезонін, загальною площею 885.8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] змін не виявлено. Самовільне переобладнання і ремонтно - будівельні роботи в вищевказаних приміщеннях не проводилось. Відповідно до звіту про оцінку від 03.08.2023 р. ринкова вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , становить 14012 800 грн., вартість 1/2 (одна другої) частки нежитлових приміщень становить 7006400 грн. Мотиви прийняття рішення судом. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК України \~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою\~статті 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша\~статті 655 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 691 ЦК України\~покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Розірвання договору належить до загальних способів захисту прав сторін договору. У свою чергу,\~глава 54 ЦК України\~містить спеціальне регулювання відносин щодо купівлі-продажу, зокрема і щодо способів захисту прав продавця, порушених покупцем. Відповідно до частини четвертої\~статті 692 ЦК України, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Таким чином, лише у випадку, коли покупець відмовився і прийняти, і оплатити товар, продавець може за своїм вибором або вимагати виконання договору з боку покупця, або відмовитися від договору. Друга можливість надана продавцю, виходячи з того, що якщо покупець не виконав жодного свого обов`язку, не сплатив ціни товару та відмовився його прийняти (наприклад, надіслав продавцю заяву про відмову прийняти товар, безпідставно не прийняв запропоноване продавцем виконання зобов`язання з його боку, безпідставно повернув надісланий товар тощо), то така поведінка свідчить про втрату інтересу покупця до виконання договору. Продавець у свою чергу також може втратити інтерес до договору, при цьому він володіє товаром і має можливість розпорядитися ним, зокрема продати його іншій особі, аби отримати покупну ціну. Тобто продавець теж вправі відмовитися від договору купівлі-продажу, тобто розірвати його шляхом вчинення одностороннього правочину чи вимагати виконання договору з боку покупця за умови, якщо покупець втратив інтерес до договору, не прийнявши та не оплативши товар. У таких випадках позовна вимога продавця про розірвання договору в судовому порядку задоволенню не підлягає, оскільки розірвання договору пов`язується законом із вчиненням одностороннього правочину, а не із судовим рішенням. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 194/342/15-ц такий спосіб захисту як розірвання договору купівлі-продажу, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не є ефективним, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовляти саме з цих підстав. Вказаний висновок суду узгоджується також із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми\~статті 692 ЦК України, який викладений у постанові від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19) про те, що «…покупці отримали товар, але, як стверджує позивачка, не здійснили оплати. За таких умов підлягає застосуванню частина третьої\~статті 692 ЦК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Наведений припис не передбачає можливості продавця за своїм вибором вдатися до іншого способу захисту, зокрема не передбачає можливості розірвання договору в судовому порядку. Якщо порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від продавця, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає позовна вимога про стягнення неотриманих коштів. Натомість такий спосіб захисту, як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар покупцю, і який його прийняв, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Така несплата (повна або часткова) може бути наслідком не навмисного порушення договору з боку покупця (який бажає збагатитися за рахунок затримки оплати), а добросовісної помилки покупця, наприклад, через існування розбіжностей між сторонами щодо суми, належної до сплати, щодо взаємних розрахунків між сторонами (зокрема, як у цій справі). Крім того, такий спосіб захисту, як розірвання договору, може бути використаний продавцем не з метою відновлення його права на одержання грошових коштів, а з метою невиправданого збагачення, якщо, наприклад, ринкова ціна на продане майно збільшилася, в тому числі завдяки його поліпшенню покупцем. Такі несправедливі наслідки можуть настати через невідповідність зазначеного способу захисту суті порушення права». Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, у тому числі судовий збір не відшкодовується позивачеві.

Outcome: dismissed