Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

09 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Брайт Інвестмент», із вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів (а. с. 1-4). В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 30 листопада 2022 року у справі № 553/39/22, визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем № 218872 від 23 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості у сумі 23710 гривень 13 копійок таким, що не підлягає виконанню. Стверджує, що рішення суду набрало законної сили, однак, 20 січня 2022 року у виконавчому провадженні № 68007037, з примусового виконання вищевказаного напису, було стягнуто з позивача на користь відповідача 7553 гривні 14 копійок. Вважає, що оскільки суд у рішення суду від 30 листопада 2022 року дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то є підстави для повернення йому відповідачем грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому прохає суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнуті грошові кошти у сумі 7553 гривні 14 копійок разом із судовим збором у сумі 1073 гривні 60 копійок. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13 березня 2023 року матеріалами вказаної позовної заяви передано за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 12 та на звороті). 01 травня 2023 року вказана справа надійшла на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Ленінського районного суду м. Полтави (а. с. 15). Ухвалою суду від 08 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження й призначено судове засідання на 14 годину 45 хвилин 19 червня 2023 року (а. с. 19), копія якої надіслана учасникам справи 10 травня 2023 року за вихідним № 11667/23-вих/2/204/2171/23 (а. с. 20) та, яка отримана відповідачем 16 травня 2023 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 25). Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити (а. с. 26). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 38), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2022 року у справі № 553/39/22 позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі (а. с. 5-7). Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 23 червня 2021 року, зареєстрований за № 218872, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість в сумі 23710 гривень 13 копійок таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказане рішення суду набрало законної сили 31 грудня 2022 року. Крім того, ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Полтави від 19 жовтня 2023 року у справі № 553/39/22 внесено виправлення до вищевказаного заочного рішення суду від 30 листопада 2022 у справі № 553/39/22 та визначено, вважати вірним номер виконавчого напису нотаріуса «№ НРК 133791». Вказана ухвала суду набрала законної сили 04 листопада 2023 року. Крім того, з квитанції № СХ72-А84Р-Т998-Т5В3 від 20 січня 2022 року вбачається, що з позивача на користь відповідача у виконавчому провадженні № 68007037/1 від 12 січня 2022 року з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № НРК 133791 від 23 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. стягнуто 7553 гривні 14 копійок (а. с. 10). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц щодо застосування норм ст. 1212 К України вказала на те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Так, з квитанції № СХ72-А84Р-Т998-Т5В3 від 20 січня 2022 року вбачається, що з позивача на користь відповідача у виконавчому провадженні № 68007037/1 від 12 січня 2022 року з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № НРК 133791 від 23 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2022 року у справі № 553/39/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуто 7553 гривні 14 копійок (а. с. 10). Таким чином загальний розмір коштів, які були утримані з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, та направлені на рахунок відповідача як стягувача у виконавчому провадженні, становить 7553 гривні 14 копійок. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем коштів у розмірі 7553 гривні 14 копійок було стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису, який рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2022 року у справі № 553/39/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Отже, з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 7553 гривні 14 копійок, які були утримані із доходів позивача в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № НРК 133791 від 23 червня 2021 року, який було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у сумі 1073 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved