Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті спадкодавця [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві приватної власності. Позивач посилається, що є сином спадкодавця, а тому він є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом. Згідно довідки виконкомому Коноплянської сільської ради Березівського району [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 1971 року до моменту своєї смерті [INFO] . Разом, з ним був зареєстрований його син [PERSON] - Відповідач. Шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини позивач пропустив з наступних поважних причин. Позивач не міг з`явитися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в Березівський район Одеської області, оскільки постійно проживає у селі с. Городище Рівненського району Рівненська області, яке знаходиться на значній відстані від місця відкриття спадщини, більше 700 кілометрів, а також через те, що позивач надає послуги із перевезення вантажів автомобільним транспортом за кордон. Безпосередньо протягом шести місяців з дня смерті батька був зайнятий даним видом діяльності, що підтверджується цивільно-правовим договором № 13 від 14.07.2022р, типовим договором № 1 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.12.2022р. та закордонним паспортом позивача. Крім того, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Позивач вважав, що на практиці до загального шестимісячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додається ще чотири місяці. Але при зверненні, на початку квітня 2023 року, до нотаріуса йому було роз`яснено, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття заяви про прийняття спадщини. Позивач на позовних вимогах наполягав та клопотав про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надала письмову заяву, що позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти її задоволення, просив справу слухати у його відсутність. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] - [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з ч.1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом під час розгляду справи на підставі клопотань позивача, було витребувано інформацію у нотаріуса, з якої вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт. Судом для повного та всебічного розгляду справи було витребувано належним чином завірену копію заповіту, з якого вбачається, що заповітом на все своє майно заповідач визначив [PERSON] . В свою чергу позивач по справі долучив до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] . Крім того судом встановлено, що за життя [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] не прийняла, оскільки до нотаріуса не зверталася та фактично не проживала з померлим. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також - у разі переохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив,-та батьки. У зв`язку з зазначеним спадкування відбувається за законом. Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому він є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом. У ч.ч. 1,3 статті 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з дослідженої судом довідки № 328 виданої 8 червня 2023 року виконкомом Коноплянської сільської ради Березівського району [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 1971 року до моменту своєї смерті [INFO] . Разом, з ним був зареєстрований його син [PERSON] - відповідач. Отже, оскільки [PERSON] - син спадкодавця був зареєстрований разом із померлим і не відмовився від спадщини, то він вважається таким, що спадщину прийняв. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на нас відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 3 квітня 2023 року [PERSON] подав заяву до приватного нотаріуса Чекаліної Алли Яківни про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] , яка надійшла до нотаріуса 6 квітня 2023 року. 7 квітня 2023 року приватний нотаріус Чекаліна Алла Яківна надала відповідь на заяву, відповідно до якої спадкову справу не може бути заведено, оскільки не надано оригіналів паспорту позивача, свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про смерть спадкодавця, крім того позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. У зв`язку із пропущенням визначеного законом строку для прийняття спадщини рекомендувала звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частина 2 ст. 1272 ЦК України встановлює, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до пункту 3.3 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зате, наказом Міністерства юстиції України№296/5 від 22.02.2012 року заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Позивач не міг з`явитися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в Березівський район Одеської області, оскільки постійно проживає у селі с. Городище Рівненського району Рівненська області, яке знаходиться на значній відстані від місця відкриття спадщини, більше 700 кілометрів, а також через те, що позивач надає послуги із перевезення вантажів автомобільним транспортом за кордон. Безпосередньо протягом шести місяців з дня смерті батька був зайнятий даним видом діяльності, що підтверджується цивільно-правовим договором № 13 від 14.07.2022р„ типовим договором № 1 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.12.2022р. та закордонним паспортом позивача. Крім того, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Позивач вважав, що на практиці до загального шестимісячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додається ще чотири місяці. Але при зверненні, на початку квітня 2023 року, до нотаріуса йому було роз`яснено, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно з правовою позицією Верховного суду викладену у постанові від 17.03.2021 року у справі № 638/17145/17 велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, є необхідним визначити додатковий строк для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини із поважних причин Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є спадкоємцем за законом і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які не залежали від його волі. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Крім того судом вбачається, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тому вважає, що позивач має право на визначення додаткового строку два (два) місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved