Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою: «Розірвати Договір купівлі-продажу від 21 грудня 2022 року №3243/2022/3564377 транспортного засобу марка - LEXUS, модель - GX 460, 2013 року випуску, колір білий, vin - [NUMBER] , номер кузова (рама, шасі [NUMBER] ), свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладений між [PERSON] та [PERSON] ». 16 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17 липня 2023 року (вх.№Еп-8696) на адресу суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача - адвокатом Павло Богомазов, за змістом відзиву відповідач висловив позиція на підтримку заявлених вимог, визнає позов та наведені у позові підстави для розірвання договору купівлі-продажу транспоного засобу. 20 липня 2023 року (вх.35765) від адвоката Миколи Возного до суду надійшло клопотання про залучення [PERSON] в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, мотивуючи свою позицію представник посилається на наступне, що з 08 листопада 2014 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідачем у цій справі, заявлена третя особа стверджує, що транспортний засіб - автомобіль LEXUS, державний реєстраційний номер [NUMBER] , був придбаний за спільні кошти подружжя, на даний час до суду подано позов про розірвання шлюбу, в подальшому заявлена третя особа має намір подавати позов про поділ майна подружжя, в тому числі спірного транспортного засобу, тому ухвалене у справі судове рішення безпосередньо зачіпає права та інтереси іншого подружжя [PERSON] . 16 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення [PERSON] в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 07 серпня 2023 року (вх.№38776) представником третьої особи - адвокатом Возним М.В. подано до суду письмові пояснення, за змістом пояснень третя особа висловила свою позицію стосовно підстав для відмови у задоволенні позову. 21 серпня 2023 року (вх.№ЕП-10403) та 24 серпня 2023 року (вх.№41990) представник відповідача - адвокат Павло Богомазов подав до суду відповідь на письмові пояснення третьої особи, висловив свою позиції щодо наведених третьою особою підстав для відмови у задоволені позову, просив врахувати дану відповідь під час прийняття рішення у справі. 13 вересня 2023 року (вх.№Еп-11261) представник позивача - адвокат Аліна Приймак подала до суду заяву про виклик у якості свідка [PERSON] , з підстав наведених у письмовому клопотанні. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва постановлена 13 вересня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено заяву представник позивача - адвоката Аліни Приймак про виклик в судове засідання у якості свідка [PERSON] . 13 вересня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Приймак А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що між сторонами спору виникли договірні відносини внаслідок укладення 21 грудня 2022 року Договору купівлі-продажу №3243/2022/3564377 транспортного засобу марка - LEXUS, модель - GX 460, 2013 року випуску, колір білий, vin - [NUMBER] , номер кузова (рама, шасі [NUMBER] ), свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . За домовленістю сторін вартість транспортного засобу складала 49000,00 гривень, з дотримання вимог чинного законодавства після укладання договору трансгенний засіб в органах державної реєстрації трансгенних засобів переоформлениі на ім`я відповідача, який користується цим автомобілем до нині. Договором передбачено (пункт 4.1) кожна Сторона зобов`язується виконати реально та незалежно обов`язки покладені на неї цим договором, та сприяти іншій стороні у виконання її обов`язків за цим Договором, однак відповідач взагалі не приступив до виконання обов`язку сплатити позивачу вартість придбаного транспортного засобу, чим істотно порушив умови взятого на себе зобов`язання щодо оплати вартості майна у визначеному розмірі та строках, обумовлених договором купівлі-продажу, ці обставини дають підстави позивачу заявити вимоги про розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу транспортного засобу в судовому порядку, як це передбачено ч.1 статтею 651 Цивільного кодексу України. Представник відповідача- адвокат Богомазов П.С. в судовому засіданні висловив позиції відповідача на підтримку позовних вимог, пояснив, що дійсно 21 грудня 2022 року між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу №3243/2022/3564377 транспортного засобу марка - LEXUS, модель - GX 460, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за домовленістю між сторонами, які є близькими родичами, вартість автомобіля була визначена в розмірі 49000,00 гривень, які відповідач мав сплатити після укладення договору, однак в силу певних об`єктивних життєвих обставин відповідач не мав змоги виконати умови договору в частині здійснення оплати за придбаний транспортний засіб, цей факт визнається відповідачем, тому просить задавнити позов та розірвати цей договір. Представник третьої особи - адвокат Возний М.В. в судовому засіданні висловила позицію щодо підстав для відмови у задоволені позову, пояснив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, на даний час до суду подано позов про припинення шлюбу, також третя особа має намір ініціювати спір щодо поділу спільного майна подружжя, одним із об`єктів, які входить до предмету поділу, є транспортний - легковий автомобіль марка - LEXUS, модель - GX 460, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Третя особа наголошує, що цей автомобіль придбаний під час перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, придбаний за їх спільні кошти, цей позов про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу спрямований лише на приховування у такий спосіб трансгенного засобу, що є спільною сумісною власністю подружжя, зважаючи на той факт, що позивач та відповідач є близькими родичами. Крім того, на думку представника, наведена позивачем правова позиції щодо розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу в судовому порядку з підстав наведених у статі 651 Цивільного процесуального кодексу України не доведено належними та допустимими доказами, оскільки сторони підписавши договір дійшли згоди щодо всіх істотних умов такого виду договору, транспортний засіб перереєстровано на відповідача в органі з надання сервісних послуг МВС, ці обставини свідчать про реальне виконання сторонами своїх обов`язків по договору, а відповідачем проведена оплата вартості придбаного транспортного засобу, іншого під час розгляду справи сторонами спору не доведено. Вислухавши учасників цивільного процесу, наведені ними доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення, виходячи з наступного. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 655 Цивільного кодексу України) За загальним правилом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ст. 328, ч. 5 ст. 656 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Судом встановлено, що 21 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу №3243/2022/3564377 транспортного засобу марка - LEXUS, модель - GX 460, 2013 року випуску, колір білий, vin - [NUMBER] , номер кузова (рама, шасі [NUMBER] ), свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . За умовами пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 3.1 Договору купівлі-продажу транспортного засобу сторони погоджено, що Продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним Договором, належить йому на праві власності, обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді. Передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до Покупця з моменту підписання даного Договору. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 49000 (сорок дев`ять тисяч ) гривень 00 копійок. Договором передбачено (пункт 4.1) кожна Сторона зобов`язується виконати реально та незалежно обов`язки покладені на неї цим договором, та сприяти іншій стороні у виконання її обов`язків за цим Договором. Розділом 5 цього Договору зазначено, що Покупець зобов`язаний сплатити Продавцеві ціну транспортного засобу зазначену у пункті 3.1 Договору, в порядку та умовах прийняти транспортний засіб. Пунктом 9.1 Договору визначено, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною умов цього договору. Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Поширеним способом розірвання договору є його розірвання за рішенням суду. Ч. 2 даної статті визначає підставу для зміни або розірвання договору - "істотне порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом" . Практично ч. 2 даної статті визначає одну підставу для розірвання або зміни договору, а саме: "істотне порушення договору другою стороною" . Водночас ч. 2 ст. 651 ЦК України визначено, що названа підстава не є єдиною. Апелюючи до інших підстав розірвання або зміни договору, законодавець не виключає їх існування у передбачених положеннях договору або закону. "Істотність порушення договору" є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки "істотності" у порушенні договору. У разі існування загальної підстави у вигляді "істотності порушення договору" суб`єктом оцінки, відповідно до положень ч. 2 даної статті, має бути лише суд. За загальним правилом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Обов`язок сплатити ціну за придбаний товар на підставі договору купівлі-продажу є однією з основних умов для такого виду договорів, відсутність проведення розрахунку за предмет договору, а саме передання його без отримання зустрічного грошового задоволення, дає підстави для висновку, що позивач був позбавлений того, на що розраховувала при укладенні вказаного договору. Істотне порушення договору покупцем у випадку його доведення є достатнім для розірвання укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Тож наявність альтернативного способу захисту у вигляді права вимагати оплати товару не свідчить про те, що особа як сторона договору не може вимагати захисту свого права на підставі статті 651 ЦК України. Ефективний спосіб захисту в такому разі особа визначає сама: або залишитись у правовідносинах за договором, вимагаючи при цьому оплати товару, або відмовитися від договору, вимагаючи його розірвання за наявності відповідних підстав (істотного порушення договору). Така позиція висловлена в Окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду Бакуліної С. В., Кібенко О. Р., Рогач Л. І. щодо постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19). Також за висновками, які викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 361/6517/17 (провадження № 61-13968св19), зазначено, що за правилами статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 ЦК України). У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 ЦК України) або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що укладений сторонами договір купівлі-продажу транспортного засобу за формою, змістом та процедурою відповідає вимогам законодавства. Дійсність та чинність договору сторонами не оспорюється. Підставою позову визначено неотримання позивачем плати за договором купівлі-продажу транспортного засобу, тобто невиконання відповідачем договірного зобов`язання. Відповідно до ст. 1087 ЦК України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді. Розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Граничні суми розрахунків готівкою для фізичних та юридичних осіб, а також для фізичних осіб-підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України. Одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечить закону в правовідносинах, щодо яких виник спір (п.7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18). Законом не встановлено, що факт отримання грошових коштів має бути підтверджений певними засобами доказування. Тому кожна зі сторін може доводити таку обставину або спростовувати її будь-якими доказами. Зокрема, таким доказом може бути положення договору про одержання однією стороною від іншої грошових коштів. Натомість заінтересована сторона може спростовувати цю обставину іншими доказами, які, наприклад, свідчать про підписання договору або розписки, якщо вона втілена в окремому документі, під впливом помилки, обману, насильства тощо (п.7.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18). До предмету доказування в цьому спорі входить встановлення обставини проведення відповідачем розрахунку з позивачем у будь-якій формі (готівковій чи безготівковій), оскільки позивач стверджує, що не отримала від відповідача суми за договором, а відповідач цей факт визнає та стверджує, що в силу об`єктивних обставин та неплатоспроможності не виконав зобов`язання за договором та не сплатив вартість придбаного транспортного засобу після підписання та переоформлення на його ім`я транспортного засобу. Ці обставини підтверджені в судовому засіданні свідком [PERSON] , онукою позивача, яка повідомила про наступні обставини, що у власності позивача перебував транспортний засіб - легковий автомобіль LEXUS, за попередньою домовленістю, будучи близькими родичами, сторони дійшли згоди щодо оформлення договору купівлі -продажу транспортного засобу та передачі його відповідачу, попередньо було визначено вартість транспортного засобу, яку мав сплати відповідач після підписання договору, однак до цього часу умови договору в частині оплати товара відповідачем не виконано, тому позивач має намір розірвати цей договір та передати цей автомобіль іншому члену сім`ї, свідок не заперечує, що мається на увазі особисто вона, яка буде здійснювати догляд за позивачем, яка є особою похилого віку та за станом здоров`я потребує стороннього догляду. За ч. ч. 2, 3, ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Визнання позову - це спрямована на припинення цивільного процесу безумовна згода відповідача виконати матеріально-правові вимоги позивачу, виражена у встановленій законом процесуальній формі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При вирішенні даного спору, суду враховує позицію відповідача, яка висловлена у відзиві на позов на підтримку позовних вимог, визнання відповідачем позову та обставин щодо підстав для розірвання договору, та розцінює таку позицію з урахуванням положень ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (стаття 89 Цивільного процесуального кодексу України) З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для розірвання Договору купівлі-продажу №3243/2022/3564377 транспортного засобу, укладений 21 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із істотним порушенням умов договору іншою стороною, внаслідок несплати вартості придбаного відповідачем транспортного засобу, що зумовлює застосування до склавшихся відносин способу захисту передбаченого статтею 651 Цивільного кодексу України. За наведених обставин, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON] , про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу, суд визнає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved