Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

04.08.2023 до суду звернулася [PERSON] з позовом до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: [PERSON] з вимогами: скасувати арешт, накладений на нерухоме майно [PERSON] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 9004670, зареєстрований 28.08.2009 в 15:12:52 реєстратором Харківської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 549380 від 28.08.2009, заявником ВДВС Зміївського РУЮ. На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, народились в сім`ї [PERSON] та [PERSON] 08.08.1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . На момент смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Генїївське», що розташоване в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області. Це право на земельну частку (пай) належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР N 0174255, виданого Зміївською районною державною області 29.05.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.12.1997 року за N 454. [PERSON] постійно мешкав та був зареєстрований зі своєю матір`ю [PERSON] на момент її смерті, в зв`язку з чим прийняв у спадщину від матері житловий будинок, який їй належав на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.05.1991 року. Однак, право власності на будинок в порядку спадкування не оформив. Після смерті батька [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області та оформили в нотаріальному порядку право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Однак, право власності на земельну частку (пай) та право власності на вищевказаний житловий будинок не змогли оформити, так як нотаріус сповістив про те, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є інформація про накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] . Арешт було накладено ВДВС у Зміївського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 549380 від 28.08.2009 року ВДВС Зміївського РУЮ. Після отримання інформації від нотаріуса про арешт та заборону відчуження майна позивач письмово звернулась з заявою про надання роз`яснень до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де повідомили, що арешт в 2009 році було накладено в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] 08.05.2023 року в.о. начальника Зміївського відділу ДВС Олена Нагорна надала відповідь № 10354 про те, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 08.05.2009 року будь-яких виконавчих проваджень, де боржниками значиться [PERSON] , не перебуває. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.08.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача 04.09.2023 надала відзив на позовну заяву, в якому вакзала, що виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , не існує на даний час. Просила судові витрати покласти на позивача. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: З наданих копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-13) \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14) \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] належав на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 17-22) З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15) За життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Генїївське», що розташоване в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області. Це право на земельну частку (пай) належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР N 0174255, виданого Зміївською районною державною області 29.05.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.12.1997 року за N 454 (а.с. 16) Після смерті батька [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с. 24, 25) Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.08.2022 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М., вбачається, що спадкоємцями після померлого [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки. Спадщина складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Геніївське", розташованого в с. Геніївка Чугуївськогго району Харківської області. Спадкова справа № 13/2021, зареєстровано в реєстрі за № 1101 (а.с. 27) \~ \~ \~ \~З листа в. о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 08.05.2009 року будь-яких виконавчих проваджень, де боржниками значиться [PERSON] , не перебуває (а.с. 28) \~ \~ \~ \~Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач, яка є спадкоємцем після померлого батька [PERSON] , не може реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавчих проваджень, в межах якого накладено арешт, не існує, що порушує її законні права та інтереси як власника майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним їй майном. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізаціунайна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі вище викладеного, враховуючи, що будь - які виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved