Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він на сьогоднішній день працює в ТОВ «ТД СБС» на посаді водія автотранспортних засобів з 01.09.2017 року про що й зроблено відповідний запис у вкладиш його трудової книжки серії [NUMBER] , яка зберігається у вище вказаному підприємстві. Кадровий працівник повідомив, що його трудова книжка не відповідає паспорту та фактичним обставинам справи. Так на сторінці № 1 трудової книжки, яка була виписана 30.08.1995 року в колгоспі «Дружба» Попільнянського району, Житомирської області, заявника було записано як [PERSON] . 25.07.1990 року заявника було прийнято на робочу в колгосп «Дружба» Попільнянського району, в тракторну бригаду різноробочим. На даний час колгосп «Дружба» та його правонаступник ТОВ «Добробут» ліквідовані. Відповідно до паспортних даних заявника, його дані записані, як [PERSON] , [INFO] . Раніше заявник навіть не звертав на це уваги, навіть не придавав цьому особливого значення та за власними переконаннями завжди вважав і вважає, що його дані по батькові є « [PERSON] ». Таким чином, на сьогоднішній день, заявник побоюються того факту, що у майбутньому, при оформленні та призначенні пенсії або настанні будь-яких інших фактів чи подій, що не залежать від нього, у разі пред`явлення своєї трудової книжки до відповідних органів, підприємств чи установ, можуть виникнути перешкоди, труднощі та інші обставини у визнанні, того що ця трудова книжка належить саме [PERSON] , [INFO] . Зазначена невідповідність позбавляє заявника права оформити пенсію, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати своє право на призначення пенсії. Батька заявника [PERSON] , жителі села [PERSON] і його мама називали [PERSON] . Він на це ім`я відгукувався і не ображався. При заповненні першої сторінки трудової книжки працівником колгоспу «Дружба» було допущено помилку, невірно зазначено його по батькові [PERSON] , замість правильного [PERSON] , як вказано у свідоцтві про його народження та в паспорті. Іншими документами в яких вірно зазначено його по батькові [PERSON] , є: свідоцтво про народження та паспорт громадянина України. З огляду на викладене, заявник вважає, що судом може бути встановлено факт належності йому трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на пенсію. Враховуючи вищевикладене, заявник з урахуванням уточнених позовних вимог, просить встановити той факт, що трудова книжка виписана 30 серпня 1995 року в колгоспі «Дружба» Попільнянського району на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі їх представника. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії трудової книжки заведеної 30 серпня 1995 року при оформленні в колгоспі «Дружба» Попільнянського району на ім`я [PERSON] , [INFO] ./а.с. 8-19/ Згідно копії вкладиша серії [NUMBER] заповненого 01 вересня 2017 року «ТД «СБС» до трудової книжки, по батькові заявника зазначено « [PERSON] » [PERSON] . /а.с. 20-21/ Як вбачається з копії паспорта громадянина України, заявника серії [NUMBER] виданого 24 березня 2010 року Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області, а також довідки про присвоєння ідентифікаційного номера: [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , /а.с.4-7/ Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.22/ Отже, при заповненні першої сторінки трудової книжки працівником колгоспу «Дружба» було допущено помилку, невірно зазначено по батькові заявника [PERSON] , замість правильного [PERSON] , як вказано у свідоцтві про народження та в паспорті. На даний час колгосп «Дружба» та його правонаступник ТОВ «Добробут» ліквідовані, що підтверджується Архивним витягом від 31.07.2023 року № 284/05-03. /а.с.23/ Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки при заповненні працівником колгоспу «Дружба» було допущено помилку, невірно зазначено по батькові заявника [PERSON] , замість правильного [PERSON] , як вказано у свідоцтві про народження та в паспорті, що створить перешкоди для заявника в майбутньому оформленні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки, а також з огляду на наведене, судом може бути встановлено факт перебування у трудових відносинах, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею\~76, частиною першою статті\~81, статтею\~90 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Заявниками доведені ті обставини, на які вони посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої\~статті 81 ЦПК України. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності трудової книжки, оскільки встановлення цих фактів необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та останній позбавлений можливості підтвердити вказане в інший спосіб. Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявника у трудових відносинах є необхідним для нарахування йому трудового стажу; вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved