Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8 039,70 грн. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 22.11.2019 року на підставі Заяви-Договору між АБ «УКРГАЗБАНК», як кредитором, та [PERSON] , як Позичальником, було укладено Кредитний договір №2019/ОВР/280-002107 від 22.11.2019 р., за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП) без забезпечення, з видачею Відповідачу міжнародної платіжної картки. Згідно умов кредитного договору кредит надається без встановлення початкової суми ліміту дозволеного овердрафту та встановлення максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту в розмірі 300 000 грн. з орієнтовною сумою кредиту у розмірі 10 000,00 грн. строком на 12 місяців - з 22 листопада 2019 року по 21 листопада 2020 року, з наступними умовами: відсоткова ставка - 36,0% річних (за пільговий період у 30 днів - 0,00001% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 48%, помісячна плата по кредиту - 7,00% мінімум 50,00 грн. Позивач зазначає, що зазначений Договір є договором на приєднання відповідно до ст.634 ЦК України, публічна пропозиція про приєднання до цього договору, що включає в себе умови договору, тарифи та програму кредитування, розміщені на офіційному сайті банку https://www.ukrgasbank.com Позивач зазначає, що банк виконав взяті на себе зобов`язання, відкрив позичальнику [PERSON] поточний рахунок, окремий особовий Субрахунок в національній валюті України, надав йому кредитні кошти шляхом встановлення ліміту Дозволеного овердрафту у розмірі 6 400,00 грн. та здійснював подальше банківське обслуговування його рахунків. Натомість, Відповідач [PERSON] скористався правом на користування лімітом Дозволеного овердрафту та отримував для власних потреб кредитні кошти за допомогою виданої йому платіжної картки. Незважаючи на взяті на себе договірні зобов`язання, Відповідач всупереч умовам вказаних Правил та Договору, як і вимогам ст.. ст.. 530, 536 ЦК України, їх не виконує та не здійснює погашення заборгованості за овердрафтом (кредитом), нарахованими процентами за користування овердрафтом та простроченими відсотками користування дозволеним овердрафтом. Також, позивач вказує, що внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за Договором станом на 09.10.2020 заборгованість Відповідача перед Банком становить 8 039,70 грн., а саме: - 6 183,00 грн. - заборгованість по кредиту (поточна); - 428,00 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); - 182,45 грн. - заборгованість по процентам (поточна); -1 246,25 грн. - заборгованість по процентам (прострочена), яку Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» просило стягнути на його користь із відповідача [PERSON] . Позиція сторін справи Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду від 13.09.2023 по справі № 308/17036/21 на його електронну адресу . Документ доставлено до електронної скриньки : 13.09.2023. 12.05.2022 року представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням яке повернулося на адресу суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за №8800507038838, № 8800021214634 , про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надав, мав можливість подати відзив на позовну заяву, проте не скористався наданим йому процесуальним правом. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання: 12.05.2022 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії 15.02.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 22.11.2019 року на підставі Заяви-Договору №2019/І_С/280-006352 між АБ «УКРГАЗБАНК», як кредитором, та [PERSON] , як Позичальником, було укладено Кредитний договір №2019/ОВР/280-002107 від 22.11.2019 р., за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП) без забезпечення, з видачею Відповідачу міжнародної платіжної картки. Зазначений договір є договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України, публічна пропозиція про приєднання до цього договору, що включає в себе умови договору, тарифи та програму кредитування, розміщені на офіційному сайті Банку. Зокрема, Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - Правила) є системою затверджених Банком та оприлюднених на офіційному сайті АБ «Укргазбанк» www.ukrgasbank.com норм, що визначають загальні та публічні умови відносин між Банком та фізичними особами, які користуються продуктами Банку для власних потреб. Відповідно до п. 2.6 Правил сторони домовилися, що на підставі оформленої належним чином Заяви-Договору, якою Клієнт замовив кредит, Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення за субрахунком Клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій з використанням картки, а Клієнт зобов`язується повернути Банку кредитні кошти та проценти за користування дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими Правилами, Програмою кредитування та Заявою- Договором. Згідно з п. 3.1 Правил Договір вважається укладеним, якщо Клієнт належним чином заповнив та підписав Заяву-Договір, а Банк прийняв таку Заяву-Договір без зауважень та відкрив рахунок і субрахунок. Відповідно до п. 3.2 Правил датою укладення договору відповідно до цих правил є дата відкриття субрахунку/рахунку. У разі, якщо обраний Клієнтом і зазначений у Заяві-Договорі пакет передбачає отримання Клієнтом кредиту у формі дозволеного овердрафту, укладений відповідно до цих Правил Договір є одночасно договором банківського рахунку та кредитним договором у розумінні положень ЦК України (договором про споживчий кредит у розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування»). У Заяві-Договорі зазначаються окремі реквізити для кредитного договору як окремої складової частини Заяви-Договору. Датою кредитного договору с дата встановлення Банком ліміту дозволеного овердрафту на відповідному субрахунку Клієнта (п. 3.3 Правил). 22.11.2019 року Заяву-Договір №2019/І_С/280-006352 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються за використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» було заповнено, підписано та подано [PERSON] до відділення №280/06 АБ «Укргазбанк», у місті Ужгород. Заявою-Договором №2019/І_С/280-006352 від 22.11.2019 року відповідач просив надати кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок» (В рамках ЗКП): кредитний договір №2019/ОВР/280-002107 : строк дії договору з 22.11.2019 по 21.11.2020: строк кредитування - 12 місяців: орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн.; щомісячний платіж по кредиту - 7,00% мінімум 50,00 грн.; пільговий період - 30 днів; відсоткова ставка 36.00% річних; відсоткова ставка на пільговий період - 0.0001% річних; відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 48% річних погашення кредиту в кінці строку. Як встановлено з матеріалів справи, банк виконав взяті на себе зобов`язання, відкрив позичальнику [PERSON] поточний рахунок, окремий особовий Субрахунок в національній валюті України, надав йому кредитні кошти шляхом встановлення ліміту Дозволеного овердрафту у розмірі 6 400,00 грн. та здійснював подальше банківське обслуговування його рахунків. Відповідно до п.п.5.2.10,5.2.11 Правил Позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним Договором, не пізніше останнього строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у Заяві-Договорі, погасити усю існуючу станом на цей день заборгованість за дозволеним овердрафтом та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною Програмою кредитування, в день закінчення строку дії дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії дозволеного овердрафту у випадках, визначених Правилами (п. 6.13 Правил). У разі непогашення Клієнтом сум заборгованості за Дозволеним овердрафтом у розмірах та у Терміни сплати, визначені обраною Програмою кредитування, сума непогашеної заборгованості визнається простроченою у наступний за терміном погашення відповідної заборгованості. ( п.п. 6.16 Правил). Відповідач [PERSON] скористався правом на користування лімітом Дозволеного овердрафту та отримував для власних потреб кредитні кошти за допомогою виданої йому платіжної картки. Всупереч умовам договору відповідач, який користувався кредитними коштами, не виконував свої зобов`язання щодо погашення боргу за основним зобов`язанням та процентами (виписка додається). Відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок цього у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 09.10.2020 становить 8 039,70 грн., а саме: - 6 183,00 грн. - заборгованість по кредиту (поточна); - 428,00 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); - 182,45 грн. - заборгованість по процентам (поточна); -1 246,25 грн. - заборгованість по процентам (прострочена), що стверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 4) Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України. Факт користування Позичальником кредитом підтверджується випискою за рахунком та розрахунком заборгованості станом на 09.10.2020 року (а.с.4-5). Нормативно-правове обґрунтування Правовідносини між сторонами по справі є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з положеннями якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Таким чином, відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом його дії. Враховуючи викладене, cуд, перевіривши розрахунок заборгованості , визнає його арифметично вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають повному задоволенню. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні на явних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ від18 липня 2006 року). З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості є обгрунтованими і підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Розподіл судових витрат Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Тож, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved