Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим представником [PERSON] , до відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», в якому просить стягнути страхове відшкодування у розмірі 100\~627,45 грн., а також стягнути судові витрати В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.05.2021 [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Honda», р.н. [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, завдавши транспортному засобу механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 26.06.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до полісу ЕР №202611388 з забезпеченим відшкодуванням у розмірі 130\~000,00 грн., у зв`язку із чим останній 25.05.2021 повідомив страхову компанію про ДТП за встановленою формою. 19.07.2021 позивач подав відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування, а 12.08.2021 його представник вручив відповідачу заяву про проведення експертного огляду автомобіля, 13.08.2021 направив таку заяву на офіційну адресу відповідача. Оскільки відповідач ухилився від свого обов`язку, позивач звернувся до експерта Галамая Я.І. для проведення судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якої рикнова вартість автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , до пошкодження становила, 185\~178,00 грн., після пошкодження її вартість складає 84\~551,55 грн., тоді як вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 279\~274,35 грн. 04.10.2021 позивач повторно звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» з заявою про виплату страхового відшкодування до якої долучив висновок експерта за результатами автотоварознавчої експертизи. Враховуючи отриманий висновок, економічно необґрунтовано здійснювати відновлювальним ремонт транспортного засобу марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , оскільки такий значно перевищує вартість такого до настання ДТП, а відтак такий вважається фізично знищеним, у зв`язку із чим просить суд відшкодувати різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП, що становить 100\~627,45 грн. 12.06.2023 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, подані представником [PERSON] , в яких зазначає, що відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність автомобіля «Honda», р.н. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПАТ СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» згідно полісу ЕР/202611388. 27.05.2021 страховиком була відкрита страхова справа. Станом на 21.04.2021 НБУ застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення дії ліцензій на провадження діяльності обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно ПАТ СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», яка з 20.04.2021 втратила право укладати нові договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, однак зобов`язана виконувати свої зобов`язання згідно з раніше укладеними договорами в силу положень п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак ПАТ СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» є належним відповідачем у справі. Також, враховуючи те, що в Єдиній централізованій базі даних відсутня інформація про прийняття страховиком рішення за заявою потерпілого від 27.05.2021 та інформація про реальну суму визначеного страхового відшкодування, вважають, що існує достатньо підстав для висновку про те, що аварійний комісар страховика пошкоджений автомобіль не оглядав, а відтак позивач мав право самостійно звернутися до спеціаліста та отримати звіт про розмір матеріального збитку. Враховуючи викладене, просить суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31.10.2023 постановлено проводити заочний розгляд вказаної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про проведення судового засідання без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Крім цього, правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, таким чином з`ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24.05.2021 о 23.30 год. на пр-т Червоної Калини, 35А у м. Львові [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Honda», р.н. [NUMBER] , був не уважним, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 23.06.2021, яка набрала законної сили 05.07.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим та його вина не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. ст. 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З огляду на положення ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в якому надано тлумачення норми матеріального права, а саме порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано у статті 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим,- витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. У випадку фізичного знищення транспортного засобу потерпілому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.12.2020р. (справа № 759/5414/17); від 04.11.2020р. (справа № 299/3583/15-ц); від 05.08.2020р. (справа № 362/3680/17); від 14.07.2020р. (справа № 525/1592/18); від 17.02.2021р. (справа № 753/11069/16); від 03.02.2021р. (справа № 910/17947/15). Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 05.12.2008 Львівським відділом реєстраційно-екзаменційної роботи ДАІ (а. с. 9). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Honda», р.н. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до полісу №202611388. За вказаним полісом забезпечено страхове відшкодування, завдане майну, у розмірі 130\~000,00 грн. Одночасно, зі страхового полісу вбачається, що страховиком 27.05.2021 відкрито страхову справу (а. с. 42, 78-79). У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] 25.05.2021 звернувся до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 11). 19.07.2021 позивач, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до відповідача АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з відповідною заявою (а. с. 12). Відповідно до висновку експерта №138 від 29.08.2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи на підставі договору №120 від 13.08.2021, укладеного між позивачем та ТОВ «Експертиза», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , від виявлених при обстеженні 13.08.2021 пошкоджень внаслідок ДТП 25.05.2021, в цінах на вказану дату обстеження без врахування ПДВ на складові та матеріали становть 279\~274, 35 грн., ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , станом на 25.05.2021 до моменту пошкодження у ДТП становить 185\~178,00 грн., а ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , в пошкодженому стані після ДТП 25.05.2021, становить 84\~551,55 грн. (а. с. 22-35). Відповідно до договору №120 про виконання судової експертизи, укладеного 13 серпня 2021 року між позивачем та ТзОВ «Експертиза» в особі судового експерта Галамай Я.І., предметом є судова автотоварознавча експертиза, вартість якої становить 3\~000,00 грн. (а. с. 24). Судом встановлено, що відповідачем ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» рішення про виплату страхового відшкодування не прийнято, а відтак позивачу грошові кошти, в порядку відшкодування шкоди, завданої майну, не виплачено. Крім того, страховик відповідач ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 20.04.2021 у зв`язку із застосуванням НБУ заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення дії ліцензій на провадження діяльності ОСЦПВВНТЗ, водночас в силу положень п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за раніше укладеними договорами. З огляду на викладене, позивач, якому належить на праві власності пошкоджений транспортний засіб, має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. Враховуючи те, що транспортний засіб марки «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , який належить позивачу, вважається фізично знищеним відповідно до висновку експерта №138 від 29.08.2021, а тому розмір майнової шкоди, завданої цьому майну, розраховується як різниця між вартістю транспортного засобу до (185\~178,00 грн.) та після ДТП (84\~551,55 грн.) та становить 100\~626,45 грн. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення страхового відшкодування є обґрунтованою, а відтак підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Встановлено, що позивач сплати судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0.2972401471.1 від 28.04.2023 (а. с. 1). Таким чином, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, проходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрат, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1\~073,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved