Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

ПАТ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції «Укргазбанк» в листопаді 2022 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних. Позов мотивований тим, що 22.07.2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) уклали кредитний договір № 18-МСБ/2008. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 51000,00 доларів США. 30.12.2009 року Староміський районний суд Вінницької області ухвалив рішення по справі № 2-1911/09 про задоволення позовних вимог Банку. Стягнув солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 51941,72 доларів США, що еквівалентно 413897,59 грн. та 1205,95 грн. та звернув стягнення на предмет застави в межах заборгованості за кредитним договором квартиру, яка належить [PERSON] . Рішення набуло законної чинності 12.01.2010 року. 26.05.2014 року державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, оскільки майно, на яке можливо звернути стягнення за боржником на час перевірки не виявлено. Автомобіль, що є власністю боржника, перебуває в розшуку більше року з дня винесення постанови про розшук майна боржника. Стягнення не проводилося. Дані обставини підтверджуються постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2014 року ВП № 35978791. Позивач зазначає, що на даний час здійснюється примусове виконання рішення суду в частині звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на заставне майно, що є власністю [PERSON] . Стягнення боргу не здійснювалося. 07.02.2022 року призначений суб`єкт оціночної діяльності. До цього часу рішення суду не виконане. Банк зазначає, що на сьогоднішній день заборгованість не погашена, тому у Банку є підстави для звернення до суду з позовом про стягнення 3% річних на прострочену суму боргу. З моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, виходячи із простроченої суми заборгованості, Банк нарахував 3% річних у розмірі 4114,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 23.02.2022 року становить 119262,05 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість 3% річних в розмірі 4114 доларів США 23 цента, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 23.02.2022 року становить 119262 гривні 05 копійок. Вирішено питання про судові витрати. 12.06.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 02.05.2023 року Вінницьким міським судом по справі № 127/27683/22. 04.07.2023 року на підставі ухвали суду заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 року по цивільній справі № 127/27683/22 за позовом Публічного Акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних скасувати та призначити справу до розгляду. Розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 14.07.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується із заявленим позовними вимогами, оскільки вваж є, що Банком незаконно здійснено нарахування 3 % річних у розмірі 4\~114,23 доларів США, у період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, вважає, що позивачем не дотримано строку позовної давності при зверненні із вказаними вимогами, а також вказує на ряд порушень, які були допущенні Банком при видачі та укладанні із позивачем кредитного договору. Просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог та провадженні у справі закрити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22.07.2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 18-МСБ/2008. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 51000,00 доларів США. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом положень частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509\~ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини другої\~статті 11\~ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, положення цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 30.12.2009 року Староміський районний суд Вінницької області ухвалив рішення по справі № 2-1911/09 про задоволення позовних вимог Банку. Стягнув солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 51941,72 доларів США, що еквівалентно 413897,59 грн. та 1205,95 грн. та звернув стягнення на предмет застави в межах заборгованості за кредитним договором квартиру, яка належить [PERSON] . Рішення набуло законної чинності 12.01.2010 року. 26.05.2014 року державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, оскільки майно, на яке можливо звернути стягнення за боржником на час перевірки не виявлено. Автомобіль, що є власністю боржника перебуває в розшуку більше року з дня винесення постанови про розшук майна боржника. Стягнення не проводилося. Дані обставини підтверджуються постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2014 року ВП № 35978791. На даний час здійснюється примусове виконання рішення суду в частині звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на заставне майно, що є власністю [PERSON] . Стягнення боргу не здійснювалося. 07.02.2022 року призначений суб`єкт оціночної діяльності. До цього часу рішення суду не виконане. З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625\~ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 204/3530/17 (провадження № 61-10592св20), від 17.02.2021 року у справі № 303/7132/18 (провадження № 61-8487св20). Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору, боржник свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. За таких обставин, враховуючи не виконання грошового зобов`язання відповідачем, розмір якого визначений рішенням суду, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог до відповідача, у зв`язку з виникнення у нього заборгованості перед позивачем за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. За підрахунками позивача заборгованість за ставкою 3% річних становить 4114,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 23.02.2022 року становить 119262,05 грн. Разом з тим главою 19\~ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає суду підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 08.11.2019 р. у аналогічній цивільній справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) зробила такий правовий висновок: «Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Згідно ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності в відзиві на позов. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у межах трирічного строку позовної давності, а саме, за останні три роки до пред`явлення позову до суду. Судом, з огляду на викладене, враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 4), здійснено розрахунок трьох відсотків річних за період з 23.11.2019 по 23.02.2022, згідно якого сума нарахованих процентів складає 1773,40 доларів США. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних підлягають до часткового задоволення. Оскільки відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі\~ст.\~625\~ЦК України 3% річних від простроченої суми боргу за період з 23.11.2019 року по 23.02.2022 року, розмірі 1773,40 доларів США., що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 23.02.2022 року становить 51233,52 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1065,80 грн. (2481,00 грн. * 51 233,52 /119 262,05). На підставі викладеного,

Outcome: partial