Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Адвокат Марченко М.М. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із вказаною заявою, в якій просив встановити факт смерті на окупованій території [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Войкове, м. Харцизьк Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] у віці 79 років у м. Донецьк. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] є донькою [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 17.04.2014 серія [NUMBER] . Адвокат зазначає, що [PERSON] на момент смерті проживала у квартирі заявниці за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Це зумовлено наявністю доброзичливих сусідів, які при потребі завжди допомагали матері заявниці, а також тим, що в м. Донецьк більш розвинута інфраструктура. У матері заявниці були проблеми із серцем та легенями, що є наслідком невдалих операцій. [INFO] сусідка знайшла [PERSON] мертвою у квартирі заявниці, коли зайшла її провідати. Сусідка зателефонувала сестрі заявниці, яка мешкає у м. Харцизьк, а потім про це стало відомо самій заявниці. Викликали поліцію, щоб зафіксувати смерть, на яку дуже довго чекали. Однак жодних документів співробітники поліції не надали. Як і не надали жодних документів співробітники моргу, мотивуючи це великим навантаженням у зв`язку із війною. Ускладнювала процес та обставина, що у квартирі, де мешкала [PERSON] , зникли всі її документи, телефон, планшет та банківські картки. [PERSON] поховали на кладовищі м. Харцизьк Донецької області. Приймаючи до уваги те, що видані на тимчасово окупованій території України документи, які підтверджують смерть особи є недійсними та не створюють правових наслідків, наявність таких документів все одно змушувало б заявницю доводити факт смерті її матері в судовому порядку. На підставі викладеного адвокат вважає, що є всі обставини встановити що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Донецьк під час окупації та ведення бойових дій. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце засідання повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 07.05.2022) будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Виходячи з приписів ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до п.п. ґ п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Абзацом 4 п. 6 розділу 5 Правил передбачено, що у разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи. Згідно з п. 13 Правил запис у графі актового запису про смерть "Причина смерті" повинен відповідати підпункту I-г пункту 11 лікарського свідоцтва про смерть, якщо заповнені всі чотири підпункти, підпункту I-в, якщо заповнені три підпункти, або підпункту I-б, якщо заповнені два підпункти, та підпункту I-а, якщо заповнений один підпункт. Відповідно до п.п. 7 п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064 Запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі державної реєстрації смерті відомостей про прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру. Адвокат, обґрунтовуючи заяву, зазначає, що сусідка [INFO] знайшла [PERSON] мертвою в квартирі за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим було викликано поліцію. Однак, доказів на підтвердження зазначеної обставини, а саме: будь-яких медичних довідок (копії медичного свідоцтва про смерть або копії довідки про причини смерті) чи перфокарти швидкої медичної допомоги, які безпосередньо і достовірно підтверджували б факт смерті [PERSON] , також свідоцтва про смерть, заявником суду не надано, що унеможливлює встановити факт смерті останньої. Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення [PERSON] до відповідного органу та відмови цього органу у реєстрації факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Враховуючи, що заявником не надано належних доказів смерті особи, для встановлення факту смерті якої заявник звернулась до суду із даною заявою, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона є необґрунтованою.

Outcome: dismissed