Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

14 липня 2021 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі: позивач) звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі: відповідач), який в подальшому уточнило та остаточно просило суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 5229,56 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. В обґрунтування заявленої позовної вимоги посилається на те, що МТСБУ виплатило потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді від 30.03.2018р. [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5229, 56 грн., вчиненій з вини відповідача, який на момент ДТП не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, сторони не з`явились, представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, відповідач причину неявки не повідомив. Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладено справи судом не встановлено. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 24.07.2018р. постановою Київського районного суду м. Харкова провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 122-4, ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З вищезазначеної постанови вбачається, що відповідач 30.03.2018 р. о 12:22 год. в м. Харкові, на пл. Театральній, 1, керуючи автомобілем «BMW 520», р.н. [NUMBER] , не дотрималася безпечного бокового інтервалу та допустила наїзд на автомобіль «Mazda 3» р.н. [NUMBER] , після чого з невідомих причин місце ДТП покинула. Автомобілі отримали механічні пошкодження, спричинені матеріальні збитки. На дату вчинення ДТП відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з центральної бази даних МТСБУ від 02.09.2021, де зазначено, що в центральній базі даних МТСБУ пошук чинного договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу, державний номер якого [NUMBER] , не дав результатів. 25.04.2018 власник транспортного засобу «Mazda 3» р.н. [NUMBER] [PERSON] звернулася з заявою до позивача про отримання відшкодування. На момент ДТП транспортний засіб «Mazda 3» р.н. [NUMBER] забезпечений на підставі полісу №АК/7802365 укладеного 30.10.2017 між [PERSON] та ПАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності від 15.06.2018р. вих.№5250, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3» р.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , складає 3929, 56 грн. На підставі наказу МТСБУ №9047 від 28.09.2018р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », з урахуванням довідки №1 від 25.09.2018р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерплих, потерпілій [PERSON] \~сплачено страхове відшкодування в розмірі 3929,56грн. на її банківський рахунок, що підтверджується копією платіжного доручення №993637 від 01.10.2018р. Згідно акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3.1-05/49993 від 08.05.2018 по справі МТСБУ №49993, позивачем за виконання робіт АТ «СГ «ТАС», згідно з умовами договору №2016/5 від 23.02.2016 щодо врегулювання справи МТСБУ №49993, сплачено 1300 грн., що підтверджується рахунком №207 від 06.09.2018р. та платіжним дорученням №993637 від 01.10.2018р. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним норм розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача у даних правовідносинах є преюдиційним фактом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 39.2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Частина 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з частиною 38.2.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем, та обставин, викладених у позові. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 5229,56 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовної вимоги також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved