Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Притула О.Б., звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великобірківська селищна рада, про визнання права на завершення приватизації та здійснення за [PERSON] державної реєстрації права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,15 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:0323, яка знаходиться по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . За життя спадкодавця Рішенням Великобірківської селищної ради від 27 квітня 2005 року було вирішено передати у безоплатну приватну власність [PERSON] земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га по [ADDRESS] , та для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, однак до моменту смерті спадкодавець не встиг оформити право власності на вказані земельні ділянки. Позивачка прийняла спадщину як спадкоємець першої черги. Оскільки спадкодавець за життя не завершив приватизацію зазначених земельних ділянок і не отримав правовстановлюючих документів на неї, позивачка позбавлена можливості у позасудовий спосіб оформити спадкові права на зазначене майно. Продовженням приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га по [ADDRESS] , займалася позивачка, оскільки земельна ділянка перебуває у її користуванні, та на замовлення якої було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. На підставі цієї Технічної документації 21 лютого 2023 року було зареєстровано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га по [ADDRESS] , та присвоєно їй кадастровий номер 6125255400:02:001:0323. Вважає, що вона, як дружина та спадкоємиця першої черги за законом, яка продовжувала процес приватизації земельної ділянки, має право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на вищевказану земельну ділянку. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача Великобірківську селищну раду, залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 31 жовтня 2023 року. Представник позивача адвокат Притула О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила суд їх задоволити. Представник відповідача Великобірківської селищної ради в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги посить задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04 липня 2008 року Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 17. За життя спадкодавця Рішенням Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 477 від 27 квітня 2005 року «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок громадянам» було вирішено передати у безоплатну приватну власність [PERSON] земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га по [ADDRESS] ; для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га. З матеріалів спадкової справи № 578, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою у 2008 році до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що заповіту за життя [PERSON] складено не було, а єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, є дружина померлого [PERSON] . Так, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 липня 1974 року. Згідно довідки № 1997 від 10 жовтня 2008 року, виданої виконкомом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та внук [PERSON] . 20 жовтня 2008 року дочка спадкодавця [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] . Судом встановлено, що ТОВ «Геоземсервіс» на замовлення позивачки [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . На підставі цієї Технічної документації 21 лютого 2023 року було зареєстровано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га по [ADDRESS] , та присвоєно їй кадастровий номер 6125255400:02:001:0323, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4600186672023 від 21 лютого 2023 року. Таким чином, оскільки чоловік позивачки за життя не завершив приватизацію вищезазначеної земельної ділянки і не отримав правовстановлюючий документ на неї (витяг про державну реєстрацію права власності), позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку. Згідно із ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ЦК України, не заявила про відмову від неї. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81\~Земельного кодексу України\~(далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно ст.118 Земельного Кодексу України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ЗК України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передання у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19 та від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. За наведених обставин судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 6125255400:02:001:0323, яка знаходиться по [ADDRESS] , а тому позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Отже, суд дійшов висновку про захист права позивачки у спосіб визнання за нею права на завершення приватизації та здійснення за нею державної реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved