Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 жовтня 2001 року на Універсальній Біржі "Південь" між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, був укладений договір № 2957 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, були виконані всі умови угоди, позивач повністю розрахувалася за придбаний будинок та зареєструвала за собою право власності у Снігурівському міжміському БТІ. Натепер, позивач обмежена у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. При зверненні до відповідача щодо нотаріального посвідчення договору, позивач жодної відповіді не отримала, що позбавляє можливості посвідчити договір відповідно до чинного законодавства та створює для позивача перешкоди у розпорядженні майном. Враховуючи викладене, просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Козирєва А.В. згідно поданої письмової заяви просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує повністю, в разі неявки відповідача заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Судові витрати просять з відповідача не стягувати. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Третя особа Універсальна біржа "Південь" про причини неявки суд не повідомили. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 30 жовтня 2001 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), на Універсальній Біржі "Південь" в м.Снігурівка було укладено договір № 2957 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю у 14284 грн, на підставі якого за [PERSON] 05 листопада 2001 року зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 21 за реєстровим № 39 (а.с. 5, 45). На підтвердження зміни перенумерації будинку з [ADDRESS] слугує рішення виконавчого комітету Горохівської сільської ради від 17 січня 2022 року № 15 "Про присвоєння адреси, номера житлового будинку та земельної ділянки на території сільської ради" (а.с. 11). За даними технічного паспорту, виготовленого 02 серпня 2001 року бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційний номер 325, реєстровий номер 21-39), складовими будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями є: А-1 житлова будівля, а-1 сіни, Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 вбиральня, Д-1 душ, № 1 кран, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 забор, І відмостка. Загальна площа складає 82,4 кв.м, житлова площа - 30,7 кв.м. Рік побудови 1959 року (а.с. 7-10). Вартість житлового будинку, станом на 25 липня 2023 року, становить 111000,00 грн відповідно до висновку про оцінку майна (а.с. 13). Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта, станом на 03 листопада 2023 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірного житлового будинку відсутні. Рішенням державного реєстратора прав на нерухомей иайно Снігурівської міської ради від 27 липня 2023 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , з підстав не відповідності вимогам поданих документів, а саме наданий позивачем договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений (а.с.\~12). Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Суд встановив, що на час укладення угоди діяли норми ЦК України (в редакції 1963 року), а тому, суд вважає можливим при розгляді справи застосувати цей Кодекс, оскільки, згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакціїї 2003 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності - з 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивач ствердила, що істотні умови договору купівлі-продажу сторонами виконані, тоді як відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє її права розпорядитися фактично належним їй житловим будинком. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавець житлового будинку не оспорювала після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплативши за придбане майно грошові кошти, у результаті чого набув право власності на нього, фактично володів даним майном, угода купівлі-продажу недійсною не визнавалась, суд вважає, що сторони договору домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу. За такого, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, неможливості нотаріального посвідчення договору, та ухвалює про їх задоволення. На вимогу сторони позивача, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved