Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

[PERSON] 19.08.2022 звернувся із позовом до Городоцької міської ради Львівського р-ну Львівської обл., про визнання права власності на 2/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами з господарськими та надвірними спорудами в [ADDRESS] , з яких 1/3 частина вказаного житлового будинку спадкується в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений від імені [PERSON] 26.12.2014 сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області Артим В.В. після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] та 1/3 частина вказаного будинку спадкується в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений від імені [PERSON] 10.08.2015 сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл. Артим В.В. після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] . При цьому мотивував тим, що після смерті кожного із батьків заведено спадкові справи, він звернувся до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори із заявами про успадкування майна за заповітами після смерті батьків, однак нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що вказаний житловий будинок є майном колгоспного двору, крім цього є спір між співвласниками і спадкоємцем щодо цього майна, а атому змушений звертатись до суду, просив позов задоволити. Ухвалою судді від 24.08.2022 відкрито провадження в справі. Ухвалою підготовчого засідання від 12.05.2023 змінено процесуальний статус сторін, зокрема [PERSON] та [PERSON] з третіх осіб на відповідачів, Городоцьку міську раду з відповідача на третю особу, а також залучено в якості відповідача [PERSON] . Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2023 до участі в справі залучено в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 11.07.2023 закрито підготовче засідання справу внесено на судовий розгляд. Позивач в судовому засіданні зменшив заявлені вимоги, зокрема покликаючись на мотиви позову просив визнати за ним право спільної часткової власності на 5/9 частин житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в [ADDRESS] , з яких 3/9 частин вказаного житлового будинку спадкується в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений від імені [PERSON] 26.12.2014 сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл. Артим В.В. після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] та 2/9 частин вказаного будинку спадкується в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений від імені [PERSON] 10.08.2015 сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області Артим В.В. після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] . Зменшення вимог мотивував тим, що після смерті [PERSON] спадщину за правом обов`язкової частки також прийняли двоє її доньок [PERSON] та [PERSON] . Просив уточнені позовні вимоги задовольнити. На підтримку позиції позивача висловилась його представник адвокат Мартин В.І. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зарічний І.Я. в суді заперечив позовні вимоги, при цьому покликався про те, що хоча і не оспорює розмір часток на які претендує позивач, однак вважає, що відмова нотаріуса є неясною, а тому підстав звертатися до суду із позовом у позивача не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення, чи розгляд справи за їх відсутності не подали. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 01.08.2023 подала заяву до суду (а.с.-225), в якій висловилась на підтримку позовних вимог [PERSON] , при цьому покликалась на те, що не претендує на частку в житловому будинку в [ADDRESS] , просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, 06.11.2022 подав пояснення в справі (а.с.-48), за яким підтримав позовні вимоги [PERSON] та не заперечує їх задоволенню, просив про розгляд справи за їх відсутності. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності не подали. Заслухавши, позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16\~ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначає, що а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. До правовідносин, що стосуються прийняття спадщини [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] слід застосовувати положення ЦК України в ред. 2004 року. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.328\~ЦК України в ред. 2004 року право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно копії дублікату свідоцтва про право власності виданого 02.10.2015 на підставі рішення Керницької сільської ради № 27 від 02.10.2015 (а.с.17) житловий будинок в [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, станом на станом на 15.04.1988 15.04.1991 членами колгоспного двору, які три роки до цієї дати постійно проживали і були зареєстровані в будинку були: [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] (помер [INFO] ). Згідно технічного паспорта від 30 квітня 2022 року (а.с.-22-29) житловий будинок в [ADDRESS] , побудований у 1989 році, складається з трьох кімнат, загальна площа 68,3 кв.м, житлова 43 кв.м. При будинку наявні господарські будівлі, зокрема: літня кухня, господарська будівля, вбиральня, криниця, будинковолодіння огороджене. Рішенням Городоцької міської ради №155 від 16 червня 2022 року (а.с.-16) адресний номер житлового будинку в [ADDRESS] змінено на адресу [ADDRESS] . Враховуючи, що всі члени колгоспного двору померли, після їх смерті відкрилася спадщина в загальному порядку на їхні частки в майні колгоспному дворі. Ця обставина також доводиться рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 04 грудня 2019 року (а.с.-35-38) за яким спадкоємці [PERSON] успадкували кожен по 1/9 частині від житлового будинку в [ADDRESS] . Так, відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом. Як видно із копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.-11, 12) [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном на випадок смерті, зокрема склала заповіт, який посвідчений 26 грудня 2014 року сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області Артим В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 37 (а.с.-13) та згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок смерті, зокрема склав заповіт, який посвідчений 10 серпня 2015 року сільським головою Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області Артим В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 31 (а.с.14) та згідно якого все своє майно, яке буде належати йому на час смерті заповів позивачу [PERSON] . Із листа державного нотаріуса Городоцької державної контори від 12 липня 2022 року (а.с.15) видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в спадковому майні - житловому будинку в [ADDRESS] у зв`язку із тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21 березня, дублікат якого виданий 02 жовтня 2015 року, житловий будинок в [ADDRESS] ) належав до суспільної групи «Колгоспний двір». Останніми членами колгоспного двору були [PERSON] , що помер [INFO] , [PERSON] , що померла [INFO] та [PERSON] , що помер [INFO] . Згідно витягів із Спадкового реєстру (а.с. 20, 21) за заявами позивача заведені спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] . З оглянутої копії спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 90-113), убачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після її смерті, за заповітом. [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки в користь позивача, інші особи заяв до нотаріуса не подавали і спадщини не приймали. З оглянутої копії спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.52-89) убачається, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернувся позивач про спадкування за заповітом, а також спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку [PERSON] та [PERSON] . Відтак частка в житловому будинку з господарськими та надвірними спорудами, яка належала б позивачу в порядку спадкування складає після смерті батька 3/9 частин житлового будинку, після смерті матері 2/9 частин житлового будинку (по 1/18 частині успадкували спадкоємці за правом обов`язкової частки [PERSON] та [PERSON] ). Враховуючи вищенаведене, зокрема, що статус житлового будинку по [ADDRESS] значиться «колгоспний двір», належав трьом членам колгоспного двору, які померли, позивач є спадкоємцем за заповітом членів колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] , спадщину після їхньої смерті прийняв, однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а отже за позивачем слід визнати право власності на 5/9 частин житлового будинку в [ADDRESS] . Витрати зі сплати судового збору позивач просив залишити за ним.

Outcome: approved