Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними у\~порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника на 1/3 частину житлового будинку, загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з\~надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «Ni» та огорожа «N2», що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог зазначається, що [PERSON] та [PERSON] є\~спадкоємцями за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] у місті Бровари Київської області у віці 42\~років. Іншим спадкоємцем за законом є дочка [PERSON] [PERSON] . Батько після смерті заповіту не залишив. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за приписами частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), немає. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита Броварською державною нотаріальною конторою за заявами позивачів при прийняття спадщини у\~строк, визначений частиною першою статті 1270 ЦК України. До складу спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входить житловий будинок загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «N1» та огорожа «N2», що розташований за адресою: [ADDRESS] . Будинок будувався померлим батьком позивачів разом з їх матір`ю [PERSON] , які проживали однією сім`ю з 1994 року до дня смерті батька, але свій шлюб не зареєстрували. За відсутності правовстановлюючих документів на ім`я їх батька на вказаний будинок державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину. Будинок не був об`єктом самочинного будівництва, про що свідчить рішення №104 виконкому Великодимерської сільської ради Броварського району Київської області від 21 квітня 1999 року про дозвіл [PERSON] на будівництво нового житлового будинку за індивідуальним проєктом на 4 кімнати житловою площею 81,25\~кв.м та господарських будівель за індивідуальним проєктом розміром 5х11 м (гараж, літня кухня, інвентар, туалет) на належній йому земельній ділянці площею 0,30\~га у [ADDRESS] . Цим же рішенням зобов`язано [PERSON] оформити в архітектурно-плановому бюро технічну документацію на забудову; попереджено, що без будівельного паспорта на забудову проводити будь-які роботи по будівництву заборонено; після завершення будівництва житлового будинку та господарських будівель пред`явити їх комісії по прийманню житла в експлуатацію. 03 листопада 1999 року відділом містобудування і архітектури Броварської районної державної адміністрації Київської області виготовлено паспорт на забудову земельної ділянки. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами побудований у\~період 2004-2014 років, але за життя [PERSON] не встиг здати будинок в експлуатацію і у встановленому порядку зареєструвати право власності на побудований житловий будинок. З підстав визнання прав та обов`язків забудовника у порядку спадкування за законом позивачі звернулися до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. 04 березня 2021 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника на 1/3 частку житлового будинку, загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «Ni» та огорожа «N2», що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] , який помер [INFO] . Не заперечуючи проти первісного позову та звертаючись із зустрічним, [PERSON] зазначала, що вона разом із [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . У свою чергу, [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї підстави, що батько за життя набув право на будівництво житлового будинку на відведеній для цього земельній ділянці, здійснив будівництво, проте не встиг здати будинок в експлуатацію і зареєструвати право власності на новозбудований житловий будинок, оскільки раптово помер у віці 42 років. 18 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить: - встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , у період з 1994 року по 02 лютого 2016 року; - визнати об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «N1» та огорожа «N2», що розташований за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею у порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника на 1/2\~частину житлового будинку, загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0\~кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «Ni» та огорожа «N2», що розташований за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] , який помер [INFO] , як частку у\~спільному майні, набутому під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Зустрічний позов мотивований тим, що з 1994 року [PERSON] разом з [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу по день смерті останнього [INFO] . Від спільного проживання у них народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільного проживання [PERSON] та [PERSON] проживали у квартирі батьків [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , що, у свою чергу, підтверджується як показами свідків, так і письмовими документами, зокрема, у медичній картці [PERSON] станом на 2000 рік вказана адреса проживання: [ADDRESS] . У 2004 році [PERSON] разом з [PERSON] почали будувати будинок на земельній ділянці, що була надана Великодимерською селищною радою [PERSON] . Будівництво цього будинку відбувалось у період з 2004 по 2009 рік, при цьому у 2006 році будинок приєднано до газопостачання, а у 2007 році до електропостачання. З 2009 року [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми стали проживати у вищевказаному будинку, продовжуючи його добудову та забудову садиби. Протягом 2013-2014 років зроблено колонку, прибудову до будинку і ганок, сарай та погріб. Проживаючи двадцять два роки однією сім`єю, [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки як подружжя, виховували дітей. За спільні кошти будували будинок, сплачували рахунки за комунальні послуги, купували необхідні для сумісного проживання речі, їздили разом у відпустки, дбали один про одного, підтримували морально та матеріально, жили у мирі і злагоді та вважали себе подружжям, а тому майно, яке набуте за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2021 року прийнято до розгляду зустрічні позовні заяви, об`єднано у одне провадження вимоги за первісним та зустрічними позовами; залучено до участі у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання прав та обов`язків забудовника у порядку спадкування за законом третю особу [PERSON] ; закрито підготовче провадження у справі. 06 жовтня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій просили визнати за кожним з них у порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «N1» та огорожа «N2», який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належали [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. 07 квітня 2023 року від представника Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Андруша О.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів. 06 червня 2023 року представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 06 червня 2023 року представник [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій також зазначила, що визнала позовні вимоги позивачів за первісним позовом з урахуванням їх заяви про зменшення позовних вимог та частково визнала позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею прав та обов`язків забудовника на 1/6 частку житлового будинку загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «N1» та огорожа «N2», розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Бровари Київської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №16 від 03 лютого 2016 року. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту спадкової справи № 473/2016, відкритої Броварською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що заповіту покійний не залишив, із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. 15 липня 2016 року [PERSON] також подала до Броварської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з тих підстав, що проживала разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1994 року по день його смерті [INFO] . 29 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила не видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки має намір звертатись до суду для встановлення факту шлюбних відносин та отримання права власності на частку у майні, набутому за час проживання однією сім`єю разом [PERSON] . Згідно із довідкою Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 18 липня 2016 року № 647 житловий будинок [ADDRESS] значився за [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації», рік побудови житлового будинку 2006, прибудова «а» та ганок збудовані у 2007 році, колонка «К» - у 2013 році, мансарда «Амн», прибудова «а1», інший ганок, погріб «Б», сарай «В» - у 2014 році. Земельна ділянка, на якій зведено вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, надана [PERSON] рішенням виконкому Великодимерської сільської ради від 10 грудня 1998 року за № 88. Загальна площа земельної ділянки 0,30 га, в т.ч. 0,25 га для індивідуального житлового будівництва та 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства. 21 жовтня 1999 року виконком Великодимерської сільської ради на підставі рішення за №104 дозволив [PERSON] будівництво нового житлового будинку по індивідуальному проєкту та зобов`язав його оформити в архітектурно-планувальному бюро технічну документацію на забудову. На підставі заяви [PERSON] від 03 листопада 1999 року Госпрозрахункове проєктно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Відділу архітектури і будівництва Броварської районної Ради виготовило проект забудови земельної ділянки, а Відділ містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації Київської області видав [PERSON] паспорт на забудову земельної ділянки, з якого вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Великодимерської сільської ради від 21 жовтня 1999 року № 104 дозволено будівництво двоповерхового житлового будинку житловою площею 81,25 кв.м, загальною площею 128,80 кв.м. з господарськими будівлями: гаражем, літньою кухнею, господарським приміщенням, туалетом на земельній ділянці площею 0,30 га. Межі земельної ділянки площею 0,25 га під будівництво та 0,05 га для ведення підсобного господарства винесені в натуру, що засвідчується актом від 03 грудня 1999 року, затвердженого головним архітектором Броварського району Луговим В.А. Відповідно до листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне БТІ» від 17 липня 2016 року № 1496 інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] відсутня. Звертаючись із зустрічним позовом, [PERSON] просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1994 року по 02\~лютого 2016 року, визнати об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] та визнати за нею права та обов`язки забудовника на 1/2 частку вказаного об`єкта незавершеного будівництва. Так, згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] , та свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Водночас запис у медичній картці [PERSON] станом на 2000 рік домашньої адреси: [ADDRESS] , де зареєстроване місце проживання [PERSON] , спільні сімейні фото разом з дітьми, реєстрація дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації проживання батька засвідчує наявність усталених сімейних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Разом з тим, юридичний термін «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, або у будь-якому іншому шлюбі» має місце у законодавстві України з 1 січня 2004 року, а відтак факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлений судом лише з вказаної дати. За приписами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Факт будівництва будинку у період з 2004 року по 2014 рік посвідчується, окрім даних Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації», які викладені у технічному паспорті на будинок, також документами щодо газопостачання та електропостачання новозбудованого будинку. Зокрема, у вересні 2005 року розроблено план газопостачання, 19 вересня 2006 року укладено договір про надання послуг з газопостачання між ВАТ «Київоблгаз» і [PERSON] , технічний проєкт на зовнішнє електропостачання житлового будинку [ADDRESS] розроблявся у 2007 році, а 11 червня 2007 року укладено договір № 3020 Н/07 про приєднання електричних мереж між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» і [PERSON] , 01 вересня 2007 року укладено договір №317 про користування електричною енергією побутовим споживачем [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] не був зданий в експлуатацію. Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 30\~січня 2019 року у справі № 454/1678/16-ц, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю. Аналіз положень статей 60, 63, 69 СК України, статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21\~грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» застосування статті 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Враховуючи те, що об`єкт незавершеного будівництва загальною площею 123,9\~кв.м, житловою площею 71,0 кв.м з надвірними будівлями: сарай «В», погріб «Б», колонка «К», хвіртка «N», ворота «N1» та огорожа «N2», розташований за адресою: [ADDRESS] , будувався [PERSON] як забудовником під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за спільні кошти спільною працею, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання вказаного об`єкту спільною сумісною власністю подружжя із визначенням часток та визнання за нею прав та обов`язків забудовника на його частку. З врахуванням визнання об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] , частки яких є рівними, суд дійшов висновку, що спадковим майном після смерті [PERSON] є частка вказаного об`єкту. Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України за відсутності заповіту право на спадкування одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідно до статті 1261 ЦК України його діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №89), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 147), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва, актовий запис №2060). Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що [PERSON] на момент смерті належали права і обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , вказані права і обов`язки підлягають успадкуванню його спадкоємцями за законом, які у порядку, визначеному статтями 1269, 1270 ЦК України подали заяви про прийняття спадщини. Отже, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial