Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

25.08.2022 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування при Верхньодніпровській міській раді. 13.09.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 14.09.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 13.11.2023 року. 10.11.2023 року від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 13.11.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з грудня 2019 року по березень 2021 року він проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] . Даний будинок належить йому на підставі договору купівлі - продажу . В період спільного проживання в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Після народження доньки вони деякий час проживали разом за вищевказаною адресою. Наприкінці березня 2021 року відповідачка поїхала від них та до цього часу не приїздила. Дитині вже більше двох років, але мати не спілкується із донькою та не бере участі у її вихованні. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються ним самостійно без участі та підтримки відповідачки. Для розвитку дитини він прикладає всі зусилля та можливості. Мати дитини зовсім не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою взагалі, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей. 16.08.2023 року Верхньодніпровською міською радою було винесене рішення № 264 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, стосовно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначені вище обставини й стали підставою звернення із позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав пояснивши, що в позовній заяві ним правильно викладені обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування. Тому позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог . Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2019 року по березень 2021 року. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , батьками якої відповідно до копії свідоцтва про народження записані сторони. Сторони припинили спільне проживання з кінця березня 2021 року, оскільки відповідачка залишила родину та після того долею дитини не цікавилась. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання цих своїх материнських обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідачка життям доньки не цікавилася, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною, не приймала участі у її вихованні. Донька не має до матері ніяких почуттів, оскільки за ці роки мати ухилялася від зустрічей з дитиною, не проявляла до дитини материнської турботиі дитина зростає фактично без матері. Зазначені обставини визнані відповідачкою Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] щодо участі матері у її вихованні. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами та не заперечується самою відповідачкою. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради, затвердженого рішенням Верхньодніпровської міської ради № 264 від 16.08.2023 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до її доньки - [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України - При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд, одночасно з ухваленням рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, вважає за необхідне стягнути із відповідачки на ім`я позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку( доходів) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду, тобто з 25 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Також з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп., оскільки судом ухвалюється рішення і про стягнення аліментів. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved