Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги просив: - зобов?язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3221855300:19:054:0502 площею 0,0033 га, та 0,0001 га, а саме: здійснивши знесення (демонтаж) за власний рахунок самовільно встановленої споруди, частину стін житлового будинку площею 0,0001 га довжиною 5,7 метрів, розташованої в межах земельної ділянки кадастровий номер 3221855300:19:054:0502; - зобов?язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3221855300:19:054:0501 площею 0,0020 га., а саме: здійснивши видалення насаджень (кущів), розташованих в межах земельної ділянки кадастровий номер 3221855300:19:054:0501; - заборонити [PERSON] та [PERSON] вчиняти дії по перешкоджанню встановленню [PERSON] паркану по межі між земельними ділянками кадастровий номер 3221855300:19:054:0502, 3221855300:19:054:0501 та ділянкою 3221855300:19:054:6001. - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати 2 340,80 грн. та витрати по сплаті коштів за проведення земельно-технічної експертизи в розмірі 16 474,56 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 22 липня 2020 року для введення в експлуатацію побудованих ним будівель на належних йому земельних ділянках та для відновлення межових знаків останнім запрошено інженера-геодезиста. За результатом обміру вказаних земельних ділянок складено акт відновлення поворотних точок меж земельних ділянок та передачі межових знаків на зберігання, відповідно до якого встановлено, що власник сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001, яка розташована за адресою [ADDRESS] - [PERSON] , самовільно зайняла частину земельних ділянок позивача та на захопленій частині його земельної ділянки без відповідних дозвільних документів здійснила будівництво будівлі. Після отримання акту відновлення поворотних точок меж земельних ділянок позивач за власні кошти встановлював паркан, між земельними ділянками з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001, яка належить відповідачці, та ділянками з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501 та 3221855300:19:054:0502, які належать [PERSON] на праві власності. Разом з тим, під час встановлення паркану між позивачем та відповідачкою виник конфлікт, в результаті чого [PERSON] зіпсувала частину встановленого паркану. Фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 є [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , яка часто влаштовує конфлікти та перешкоджає вільно користуватися належними [PERSON] на праві приватної власності земельними ділянками, що є порушенням норм чинного законодавства. Відповідачка [PERSON] подала суду заперечення, в яких зазначила, що [PERSON] самовільно захватив частину її земельної ділянки, під керівництвом якого на самовільно захопленій земельній ділянці ведеться незаконне будівництво незаконно зведеного паркану.. Просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що, аналізуючи топографо-геодезичний план земельних ділянок та наявний в Димерській селищній раді ортофотоплан по вул. Глибочицька, в смт Димер можна дійти до висновку, що юридичні межі суміжних земельних ділянок не відповідають фактичним межам (фактичним парканам та огорожам). У випадку виносу їх в натурі на місцевості доведеться переносити існуючі огорожі. Вирішити проблему невідповідності меж в ДЗК та на місцевості можливо шляхом розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. 21\~березня 2023 року на підставі заяви [PERSON] та з метою встановлення місця розташування об?єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу Димерською селищною радою прийнято рішення №1276-21-3-VIII «Про розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель по [ADDRESS] ». Метою проведення вказаної інвентаризації земель є усунення невідповідностей між юридичними та фактичними межами земельних ділянок, які знаходяться в даному кварталі. Разом з тим, для проведення робіт із землеустрою щодо інвентаризації земель необхідна згода всіх зацікавлених власників земельних ділянок, надання копій документів які посвідчують право власності (користування), які знаходяться в межах кварталу, що підлягає інвентаризації. Після отримання [PERSON] рішення Димерської селищної ради про розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, до селишної ради не надходило інформації щодо початку проведення робіт із землеустрою, укладення договору з землевпорядною організацію, тощо. Представник третьої особи просив розглянути справу за їх відсутності за наявними в справі доказами. Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених в ньому підстав. Позивач в суді наполягав на задоволенні позову та водночас пояснив, що він є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501 та 3221855300:19:054:0502, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що в 2009-2010 роках відповідачі самовільно проводили будівництво будинку без оформлення необхідних на це документів, частина стіни якого збудована на території його земельної ділянки. Даний факт виявив лише в 2020 році, коли відновлював межі земельних ділянок. Також зазначив, що відповідачки чинили перешкоди у встановленні паркану та створювали конфліктні ситуації, а тому, за наслідками проведеної експертизи просив знести частину будинку та видалити насадження з належних йому земельних ділянок. Відповідачі в суді проти позову заперечили, зазначили, що насправді це позивач заволодів їхньою частиною земельної ділянки, створив перешкоди в користуванні нею, тому просили суд зобов`язати позивача звільнити їхню земельну ділянку. В суді надали ряд письмових доказів, які доказового значення при вирішенні даної справи мати не можуть та в переважній більшості спірних обставин справи, які підлягають доказуванню, не стосуються. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до державного акту серії ЯД №709966 від 06 березня 2007 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №9253, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:0502, площею 0, 1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ). Згідно державного акту серії ЯД №709967 від 06 березня 2007 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №9257, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:0501, площею 0, 0999 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до акту відновлення поворотних точок меж земельних ділянок та передачі межових знаків на зберігання від 22 липня 2022 року, складеного інженером-землевпорядником [PERSON] в присутності власника земельних ділянок [PERSON] , проведено відновлення поворотних точок меж земельних ділянок загальною площею 0.1500 га та 0.0999 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] . Кадастрові номери земельних ділянок:3221855300:19:054:0501 тa 3221855300:19:054:0502. Поворотні точки зовнішньої межі, що не чітко виражені на місцевості, закріплені межовими знаками довготривалого зберігання, які передано власнику на зберігання. Вказаний акт підписано також і відповідачкою [PERSON] . За результатами зазначеного складено також абрис меж земельних ділянок з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501, 3221855300:19:054:0502, де схематично зображено фактичне користування вказаних земельних ділянок, згідно якого відповідачкою [PERSON] , як сусіднім землевласником, зайнято частини земельних ділянок позивача. Встановлено, що земельні ділянки позивача від лінії А до Д межують із сусідньою земельною ділянкою з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 по [ADDRESS] , яка згідно листа Головного управління держгеокадастру у Київській області №225/466-21 від 11 жовтня 2021 року зареєстрована за [PERSON] відповідно до реєстрації речового права від 04 квітня 2017 року зареєстрованого за №19789468. З довідки виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №541/02-34 від 20 квітня 2016 року вбачається, що згідно рішення №1294-51-XI «Про перейменування вулиць в смт. Димер та с. Рикунь Вишгородського району Київської області» від 10 жовтня 2015 року, в смт. Димер Вишгородського району Київської області, вулиця «Петровського» перейменована на «Глибочицька». Відповідно до висновку експерта №33437/21-41 від 19 жовтня 2022 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи, фактичне розташування паркану, зафіксоване геодезичним обладнанням під час проведення обстеження не відповідає лінії межі земельних ділянок кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501, 3221855300:19:054:0502 та межі суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 (межі яких визначені координатами з бази даних ДЗК). Дана невідповідність полягає у зміщенні останнього на відстані від 0,09 м до 1,62 м у бік земельних\~ділянок\~з\~кадастровими\~номерами\~3221855300:19:054:0501\~та\~3221855300:19:054:0502, відповідні проміри у Додатку №1 до висновку зображено цифрами та стрілками синього кольору. В Додатку №l до висновку юридичні межі земельних ділянок з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501, 3221855300:19:054:0502 зображено пунктирними лініями червоного кольору, фактичні межі - лінією зеленого кольору, фактичне розташування будівель та споруд зображено лініями рожевого кольору та відповідно позначено. Паркан зображено лініями коричневого кольору з точками А, Б, В, Г, Д, Е. Фактичне розташування металевих стовпів зеленого кольору у кількості 8 штук повністю збігається із юридичними межами суміжних земельних ділянок 3221855300:19:054:0502 та 3221855300:19:054:6001; в Додатку №l до висновку зображено точками та цифрами зеленого кольору 1-8. Виявлено накладення меж фактичного користування земельної ділянки [PERSON] за кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 на юридичні межі земельних ділянок [PERSON] з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501 та 3221855300:19:054:0502; площі накладання становлять 0,0020 га (20 кв.м) та 0,0033 га (33 кв.м) відповідно; в Додатку №l до висновку зображені у вигляді заштрихованих похилими лініями синього кольору контурами та позначені «S2-0.0033 га», «S3-0.0020 га». Фактичні межі користування земельної ділянки [PERSON] за кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 з північної сторони земельної ділянки від точки 1 до точки 4 зміщені на відстані від 0,09 м до 1,62 м у зовнішній бік земельної ділянки, тобто площа користування збільшується. В Додатку №l до висновку юридичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 зображено пунктирними лініями чорного кольору, фактичні межі лінією синього кольору, фактичне розташування будівель та споруд зображено лініями коричневого кольору та відповідно позначено. У випадку зміщення фактичних меж користування у зовнішній бік відносно юридичних меж земельної ділянки, коли площа користування збільшується, розміри зміщення зображені стрілками та цифрами синього кольору та варіюються від 0,09 м до 1,62 м; у разі зміщення фактичних меж користування у внутрішній бік відносно юридичних меж земельної ділянки, коли площа користування зменшується, розміри зміщення зображені стрілками та цифрами чорного кольору та варіюються від 0,36 м до 1,42 м. Встановлено, що частина житлового будинку площею 0,0001 га (1 кв.м) за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] фактично розташована за юридичними межами земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001, та в свою чергу цією ж площею (0,0001 га) розташована в юридичних межах суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:0502, яка належить [PERSON] В Додатку №l до висновку контур фактичного місця розташування житлового будинку зображено лінями коричневого кольору та позначено як «КЖ», вищевказана площа зображена контуром, заштрихованим похилими лініями червоного кольору та позначено «S1=0.0001 га». Встановити часову послідовність вказаного накладення, не вбачається за можливе у зв?язку з відсутністю в матеріалах справи інформації щодо точних дат проведення топографо-геодезичних робіт при виготовленні документацій із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими\~номерами\~3221855300:19:054:0501,\~3221855300:19:054:0502,\~3221855300:19:054:6001 та дати будівництва житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Всі будівлі, споруди та інші об?єкти сторін по справі, зафіксовані під час обстеження об?єктів дослідження геодезичним обладнанням, розташовані в юридичних межах земельних ділянок з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501, 3221855300:19:054:0502, 3221855300:19:054:6001 згідно координат поворотних точок з бази даних ДЗК (Додаток №l до висновку). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Поняття земельної ділянки як об`єкта право власності визначено у ч. 1 ст. 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5, 8, 12 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.ст. 90, 91 ЗК України передбачено перелік прав та обов`язків власників земельних ділянок, відповідно до яких власники мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Власники земельних ділянок зобов`язані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства. На підставі ч. 5 ст. 106 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 153 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 3221855300:19:054:0501 та 3221855300:19:054:0502, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , коли відповідачкою здійснено будівництво будинку, частина якого розташована на належній йому земельній ділянці. Разом з тим, суд звертає увагу, що будь-яких документів стосовно будівництва вказаного будинку відповідачкою [PERSON] суду не надано, тим самим не доведено, що вказане будівництво здійснено законно, з дотриманням вимог державних будівельних норм та відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Судом також встановлено, що висновок експерта №33437/21-41 від 19 жовтня 2022 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи є обґрунтованим, відповідає іншим матеріалам справи та сумнівів у суду не викликає, який відповідачкою [PERSON] в суді не спростовано, будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів на його спростування суду не подано, а відтак суд бере його до уваги при вирішенні спору. Вказаним висновком встановлено, що відповідачка [PERSON] створила перешкоди позивачу в користуванні його земельних ділянок, зокрема на земельній ділянці [PERSON] здійснено будівництво житлового будинку, частина стіни якого площею 0, 0001 га, довжиною 5,7 метрів фактично розташована за юридичними межами земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001, та в свою чергу розташована в юридичних межах суміжної земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 3221855300:19:054:0502. Крім того, межі фактичного користування земельної ділянки [PERSON] з кадастровим номером 3221855300:19:054:6001 накладаються на межі земельних ділянок [PERSON] із зазначеними вище кадастровими номерами, площі накладання на які становлять 0, 0020 га (20 кв.м) та 0,0033 га (33 кв.м), що підтверджується висновками експерта №33437/21-41 від 19 жовтня 2022 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи. Також, суд звертає увагу, що з матеріалів справи встановлено, що відповідачка [PERSON] категорично відмовилися від проведення інвентаризації земель і вирішенні спору в позасудовому порядку, так, як про це зазначено в наданих суду письмових поясненнях Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 26 липня 2023 року. Таким чином, судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захисту шляхом усунення перешкод в користуванні та володінні його майном, а тому, з метою ефективного захисту порушеного права, суд вважає необхідним зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди позивачеві у володінні та користуванні його земельними ділянками шляхом знесення (демонтажу) за власний рахунок самовільно встановленої частини стіни житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 3221855300:19:054:0502 та шляхом звільнення самовільної зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:0501. Вимога позивача щодо зобов?язання [PERSON] здійснити видалення насаджень (кущів), розташованих в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3221855300:19:054:0501 задоволенню не підлягає, оскільки є недостатньо визначеною, неконкретизованою і належними, достатніми до допустимими доказами не підтверджується. Конкретне розташування насаджень, які підлягають видаленню, не зазначено, як і не вказано їх кількість, вид і розмір, тощо, не подано і відповідні докази про це, коли самі тільки фотографії спірної межи достатнім доказом для цього бути не можуть. Що стосується вимоги про заборону відповідачам вчиняти дії по перешкоджанню встановленню [PERSON] паркану по межі між земельними ділянками кадастровий номер 3221855300:19:054:0502, 3221855300:19:054:0501 та ділянкою 3221855300:19:054:6001, то характер таких дій є недостатньо визначеним і матеріалами справи не доведеним, коли перешкодою для зведення паркану є насамперед розміщення будівлі, а належним способом захисту є звільнення самовільно зайнятих частин земельних ділянок позивача шляхом демонтажу частини будинку та відновлення стану земельних ділянок, який існував до порушення, та який може полягати в облаштуванні на місцевості чітко визначеної межі між земельними ділянками сторін, а також у встановленні права користування земельними ділянками в цих межах, який не може стосуватися будь-якого абстрактно вираженого характеру дій, що можуть вчинятися в майбутньому з боку відповідачів пов`язаних із словесними конфліктами. А тому, підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає, в задоволенні яких слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то підстав для цього судом також не встановлено. Заподіяння моральної шкоди позивачу в суді не доведено. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Проте, заподіяння позивачу моральної шкоди протиправною поведінкою відповідачки [PERSON] , в суді не доведено, посилання позивача на моральні страждання є необґрунтованими, непереконливими і недоведеними та підставою для покладання відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди бути не може. Що стосується висунутих позовних вимог до [PERSON] , то суд зазначає, що остання не є власником та землекористувачем земельної ділянки на межі якої виник спір, а тому в неї немає юридичних прав та обов`язків, недотримання яких може порушити права позивача. З цих же підстав не доведено, що остання заподіяла позивачу будь-яку моральну шкоду пов`язану з протиправними діями по здійсненню перешкод в користуванні земельною ділянкою [PERSON] . Тому, суд не вбачає підстав для покладання на відповідачку [PERSON] цивільної відповідальності за порушення прав позивача в сфері землеволодіння та землекористування. Таким чином, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки не є належним способом захисту згідно вимог ст. 152 ЗК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право позивача захистові. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Разом з тим, в позові висунуто 5 вимог, які судом задоволено на 30%. Зокрема, першу вимогу задоволено повністю, а другу частково. Відтак, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи та судового збору, які загалом становлять 6\~624 грн. 97 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог На підставі викладеного і

Outcome: partial