Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Дорі Фінанс», визначивши третьою особою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича, про визнання виконавчого напису № 88461 від 12.06.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості у розмірі 22461 грн. 08 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. перебуває виконавче провадження № 68409217 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» згідно виконавчого напису № 88461 від 12.06.2021 р. грошових коштів в розмірі 22\~461 грн. 08 коп. З копії виконавчого напису № 88461 від 12.06.2021 р. вбачається, що його вчинено за кредитним договором № 0674515186 від 14.07.2019 р., який укладено [PERSON] та ТОВ «Інфінанс». Позивач вважає, що відповідачем подано нотаріусу документ, який не підтверджує безспірності заборгованості та не входить до переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Позивач зазначає, що порушення нотаріусом вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо наявності безспірної заборгованості та з порушенням прав позивача, що вбачається з тим, що позивач не підписувала кредитний договір з відповідачем, а також не отримувала коштів від ТОВ «Інфінанс», проте була позбавлена можливості викласти свої заперечення нотаріусу, який вчинив виконавчий напис. При вчиненні напису нотаріус не отримав від [PERSON] згоди щодо повідомленої кредитором заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитором є безспірним. Позивач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, що є окремою підставою для скасування виконавчого напису. Позивач вказує, що не була проінформована про вчинення виконавчого напису, тому була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо факту підписання кредитного договору, отримання кредиту та розміру заборгованості. Крім того, з виконавчого напису вбачається, що борг неодноразово відчужувався, про що позивачка жодного разу не була повідомлена. Зазначає, що у виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2021 р. по 09.06.2021 р., тобто фактично за 5 днів. При цьому, нотаріус стягнув за цей період прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам на тіло кредиту 2\~050 грн. в розмірі -19\~411, 08 грн., що суперечить умовам кредитного договору, а саме п. 1,6 та п. 1.10.2, з яких відсоткова ставка за день становить 1,75 % та нараховується на суму кредиту. Позивач вважає, що з неї стягнуто в розмірах, що суперечать умовам кредитного договору. Ухвалою суду від 16 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24). Позивач у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі та участі її представника (а.с.4). Відповідач ТОВ «Дорі Фінанс», будучи належним чином повідомлявся про місце , дату та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик, рекомендованим листом з повідомленням про вручення , однак конверти повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с.34-35,42-43). Третя особа приватний виконавець Якименко А.О. надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.45). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. відкрито виконавче провадження № 68409217 на підставі виконавчого напису № 88461 від 12.06.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість в розмірі 22461 грн. 08 коп. (а.с.12-13). Із Єдиного реєстру нотаріусів, що розміщений за посиланням в мережі інтернет https://ern.minjust.gov.ua/pages/default.aspx, інформація про приватного нотаріуса Грисюк О.В. відсутня, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Грисюк О.В. анульовано наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 року. Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис № 88461 від 12.06.2021 року вчинено про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості в розмірі 22461,08 грн. . Позивач вказує, що між нею та ТОВ «ІНФІНАНС» не було укладено жодних кредитних договорів та про існування вказаної заборгованості перед останнім їй не було відомо , що відповідачем не спростовано. Крім того, відповідачем не спростовано того факту, що виконавчий напис вчинений не на оригіналі нотаріально посвідченого кредитного (борговому документі), що не відповідає п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. Таким чином, доказів укладення нотаріально посвідченого договору між сторонами не надано, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана позиція узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17, яка зазначила, що оскільки у судовому порядку постанову N 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст.133, 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп. та 536 грн. 80 коп. (а.с.7,8), а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., що підтверджується копією договору про надання професійної правничої допомоги [PERSON] № 45 від 31.05.2023, копією додаткової угоди № 1 від 31.05.2023, копією квитанції від 31.05.2023 р. (а.с.18-19).

Outcome: approved