Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько яких - [PERSON] помер [INFO] . В позові вказує, що 25.05.2023 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.05.2023 року о 20 годині 37 хвилин за адресою: [ADDRESS] [PERSON] залишила трьох своїх неповнолітніх дітей вдома без нагляду дорослих, а сама поїхала до м. Києва, що й було встановлено після прибуття працівників поліції за вищевказаною адресою. Крім того, [PERSON] зловживає алкогольними напоями та періодично залишає останніх вдома без нагляду дорослих. 01.06.2023 року працівниками Служби у справах дітей Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, Міського центру соціальних служб у справах дітей Ічнянської міської ради, поліцейським офіцером громади, старостою Дорогинського старостинського округу Ічнянської міської ради та представником ювенальної превенції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області було проведено оцінку рівня безпеки дітей та обстежено місце проживання останніх за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що мати дітей [PERSON] була відсутня за місцем свого проживання, двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] були замкнені в будинку. Після проведених заходів працівниками поліції було повернуто матір дітей [PERSON] та її доньку [PERSON] до місця їх проживання. [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В будинку за місцем проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] було брудно, наявний запах алкоголю, приготована їжа та наявний мінімальний запас продуктів харчування був відсутній. 02.06.2023 року рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 02 червня 2023 року № 137 «Про негайне відібрання дітей» [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були негайно відібрані від матері [PERSON] та поміщені до КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради для обстеження стану здоров`я останніх, надання необхідної медичної допомоги. Згідно характеристик Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради, надані на неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідчать про те, що останні часто не відвідують школу без поважних на те причин, не мають інтересу до навчання, а мати дітей [PERSON] байдуже ставиться до виховання та навчання дітей, не виявляє турботи про них. Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання, остання часто зловживає спиртними напоями, під час яких іде з дому, залишаючи дітей самих без нагляду та не займається вихованням останніх. В будинку антисанітарні умови. Відповідно до результатів оцінювання потреб сім`ї, наданого Міським центром соціальних служб Ічнянської міської ради, в родині [PERSON] наявні складні життєві обставини, які тривають декілька років, остання не працевлаштована, схильна до вживання алкогольних напоїв, часто залишає дітей самих вдома, не піклуються про фізичний і духовний розвиток останніх, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі, не створює умов для отримання дітьми освіти, тобто повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Поведінка відповідачки, на думку позивача, свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, а тому просить відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області як органу опіки та піклування Матвієнко Г.Ю. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити із зазначених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с. 64), причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та свідків, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 8-10). Батько неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Згідно з копією відповіді на запит Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 01.06.2023 року (а.с. 13), 25.05.2023 року о 20.37 год. до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.05.2023 року о 20 годині 37 хвилин за адресою: [ADDRESS] [PERSON] залишила трьох своїх неповнолітніх дітей вдома без нагляду дорослих та поїхала в невідомому напрямку. Після прибуття працівників поліції за вищевказаною адресою було встановлено, що [PERSON] має чотирьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , троє з яких залишила самих вдома без нагляду, а сама поїхала до м. Києва. Остання зловживає спиртними напоями та не виконує обов`язків по догляду за дітьми, періодично залишає останніх вдома без нагляду дорослих. Сім`я перебуває на обліку як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно до копії повідомлення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 05.06.2023 року № 14988/124/47/2023, [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей (а.с. 14). Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої директором та класним керівником Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради від 05 червня 2023 року № 35, останній часто не відвідує школу без поважних на те причин, несистематично виконує домашні завдання, до навчання ставиться не завжди відповідально, схильний до пропусків занять без поважних причин, а тому потребує постійного контролю з боку батьків, а мати дитини [PERSON] не завжди приділяє належну увагу вихованню дитини (а.с. 32). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої директором та класним керівником Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради від 05 червня 2023 року № 34, остання має середній рівень навчальних досягнень з більшості предметів, навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує постійного контролю за навчанням, часто не відвідує школи без поважних причин, батьки не приділяють належну увагу вихованню доньки (а.с. 33). Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої директором та класним керівником Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради від 05 червня 2023 року № 33, остання має нейтральне ставлення та відсутність інтересу до навчання, в навчанні потребує постійного контролю, домашні завдання виконує частково і несистематично. Має велику кількість пропусків уроків без поважних причин (а.с. 34). Як видно з характеристики відповідачки [PERSON] , [INFO] , остання фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] , який зловживає спиртними напоями. [PERSON] є матір`ю сімох дітей, четверо з яких неповнолітні - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] часто зловживає спиртними напоями, іде з дому та залишає своїх неповнолітніх дітей самих вдома, в будинку за місцем проживання яких антисанітарні умови. З 04 травня 2023 року і на день надання характеристики [PERSON] перебувала в нетверезому стані та вживала алкогольні напої разом зі своїми неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] . З сусідами [PERSON] та її діти мають недоброзичливі стосунки, діти агресивні, висловлюються нецензурною лайкою на адресу сусідів та літніх людей, погрожують їм розправою (а.с. 35). Відповідно до Висновку оцінки потреб сім`ї, складеного Міським центром соціальних служб Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 23 травня 2023 року, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, залишає останніх без нагляду дорослих, не контролює відвідування ними школи, схильна до вживання спиртних напоїв (а.с. 42). 02.06.2023 року за рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 02 червня 2023 року № 137 «Про негайне відібрання дітей», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були негайно відібрані від матері [PERSON] (а.с. 31). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). За пунктами 2, 4 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Частиною першою статті 170 Сімейного кодексу України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, основними підставами для відібрання дитини є: ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; коли мати, батько є хронічними алкоголіками або наркоманами; коли мати, батько вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За встановлених обставин, беручи до уваги надані докази та покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , а також надаючи перевагу правам дітей та враховуючи якнайкраще забезпечення їх інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, суд враховує, що згідно із частиною третьою статті 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачки слід стягнути судові витрати на користь держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved