Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

22.08.2023 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»в особі філії - головного управління по м. Києву та Київській області звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит від 04.08.2021 року №3277_0143 в розмірі 225171,27 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 3377,57 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 04 серпня 2021 року було укладено договір про споживчий кредит №3277_0143, на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у визначеному Кредитному договором. Відповідно до п. 2.1 Договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 250000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 03 серпня 2026 року, з встановленою відповідної процентної ставки у розмірі 29% річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, сума заборгованості відповідача по сплаті кредиту та процентів за договором станом на 29 червня 2023 року становить 225171,27 грн., що складається з: загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) - 202468,80 гривень; загальної суми нарахованих відсотків - 22702,47 гривень, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами повернулись до суду з «за закінченням встановленого строку зберігання», станом на 01.11.2023 року, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2021 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №3277_0143 (а.с. 14-20). Відповідно до п.п. 2.1-2.4 Договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 250000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 03 серпня 2026 року, з встановленою відповідної процентної ставки у розмірі 29%. Відповідно до п. 2.4.2 Проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, у зв`язку з настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1 та 3.10.2.2 цього Договору, нарахування процентів по Кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку. Відповідно до п. 3.9 Договору, Банк має право вимагати повернення суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом, строк плати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо, зокрема, затримання сплати частини Основної частини суми боргу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим станом на 29 червня 2023 року виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит №3277_0143 яка становить 225171,27 грн., що складається з: загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) - 202468,80 гривень та загальної суми нарахованих відсотків у розмірі - 22702,47 гривень, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення позичальником [PERSON] умов укладеного договору, у зв`язку з чим позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - головного управління по м. Києву та Київській області до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 3377 гривень 57 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved