Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

26.05.2023 року комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської\~радизвернулось до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення боргу\~за спожиту\~теплову енергію. Стислий виклад позиції позивача. Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго Павлоградської міськоїнадає послуги з теплопостачання відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири [ADDRESS] . Однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію фактично КП Павлоградтеплоенерго не проводили. У результаті чого за період з 01.01.2002 року по 01.05.2023 року утворилась основна заборгованість за спожиту теплову енергію перед комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго у сумі 52022 грн 36 коп. Сума інфляційних втрат складає 9287,11 грн., 3% річних складають: 1423,58 грн., розмір пені складає 128,83 грн. Загальна сума заборгованості 62861,88 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних та пені в сумі 62861 грн 88 коп. та витрати на судовий збір. Стислий виклад позиції відповідача [PERSON] . 19.07.2023 року від відповідача, [PERSON] , на адресу суду надійшла заява про застосування позовної давності у даній справі. В заяві [PERSON] зазначає, що в квартирі проживає тільки вона, тільки вона є отримувачем послуг, визнає вимоги в частині стягнення боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням трирічної позовної давності. Заперечує проти стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі. 12.09.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшло заперечення на заяву про застосування позовної давності, яке вмотивовано тим, що впродовж всього зазначеного позивачем періоду з формування боргу з 01.01.2002 р. по 01.05.2023 р. відповідачі частково сплачували за спожиту теплову енергію, що підтверджується виписками з особового рахунку. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідачів провести заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON] , згідно заяви просила розглянути справу без її участі. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, що настає розрахунковим. Згідно з відомостями, наданими відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 14.07.1995 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 20.12.2015 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Також згідно з відомостями, наданими відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 03.03.2008 року по теперішній час. Судом неодноразово направлялись запити до відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі - [PERSON] ,[INFO] . У відповідь на вказані запити відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради повідомив відомості про реєстрацію місця проживання саме [PERSON] , [INFO] . Згідно з особистим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , утворилась за вказаною адресою заборгованість з оплати послуг постачання тепла в розмірі 52022,36 грн за період з 01.01.2002 року по 01.05.2023 року. Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги з 01.05.2019 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Згідно з\~наданим до\~суду розрахунком\~заборгованості,\~сума боргу\~по оплаті\~за централізоване\~опалення квартири\~за адресою:[ADDRESS] , становить 52022,36 грн, заборгованість утворилась за період з 01.01.2002 року по 01.05.2023 року. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність\~застосовується судом\~лише за\~заявою сторони\~у спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16. У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Згідно з особистим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , споживачі частково виконували свої обов`язки по оплаті послуг з централізованого опалення, які фактично їм були надані позивачем (а.с.5-7), сплачені споживачами суми в березні, липні, вересні, листопаді 2010 року, в жовтні 2017 року, в квітні, жовтні 2019 року, в липні, вересні, жовтні, грудні 2022 року, в січні-квітні 2023 року перевищували суми нарахування за поточний місяць за надану послугу, що свідчить про визнання відповідачами, [PERSON] ,\~ [PERSON] , боргу перед позивачем, в силу вимог ч.1 ст.264 ЦК України. Здійснені споживачами оплати, зокрема: в березні, липні, вересні, листопаді 2010 року, в жовтні 2017 року, в квітні, жовтні 2019 року, в липні, вересні, жовтні, грудні 2022 року, в січні-квітні 2023 року, переривають перебіг позовної давності, оскільки здійснивши оплату за послуги з централізованого опалення, відповідач вчинив дію, що свідчить про визнання боргу, а отже перервав строк позовної давності. Отже, позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за щомісячними платежами за період з\~01.01.2002 року по 01.05.2023 року. Твердження [PERSON] , що вона є єдиним споживачем послуг теплопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] , не підтверджені суду належними засобами доказування. Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] , тому позовні вимоги, заявлені до [PERSON] задоволенню не підлягають. Позивач просить стягнути з відповідача, [PERSON] , заборгованість за комунальні послуги, починаючи з 01.01.2002 року, в той час, як відповідач на той час був малолітньою дитиною. Відповідач, [PERSON] , народився [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Відносини щодо майна неповнолітніх осіб визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Проте, будучи власниками, неповнолітні не здатні здійснювати свої права самостійно, оскільки мають неповну цивільну дієздатність (ст. 32 ЦК України). Тому, майном, що належить неповнолітній дитині, управляють інші особи і, у першу чергу - її батьки (ч. 1\~ст. 177 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.34 ЦК України,\~ст.47 ЦПК України, повну цивільну дієздатність, здатність здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] , сума боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2002 року до 29.04.2017 року у розмірі 16675,90 грн., з [PERSON] підлягає стягненню солідарно з [PERSON] ою сума боргу за спожиту теплову енергію з моменту набуття ним повної цивільної дієздатності (повноліття) - з 29.04.2017 року та по 01.05.2023 року у розмірі 35346,46 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року, вказаною постановою КМ України було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховано за період після 24 лютого 2022 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування. Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних витрат та 3 % річних, які нараховані до 24 лютого 2022 року не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивачем надано розрахунок, згідно з яким, надавачем послуг не було враховано внесених споживачем оплат та перерахунку боргу самим надавачем послуг, в листопаді, грудні 2020 року. Отже, задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість. Розподіл судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial