Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Горбуненко Володимира Сергійовича та адвокат Шостак Юрій Вікторовича звернулись до суду з заявами про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000грн на кожного з відповідачів. Мотивуючи тим, що у рішенні Таращанського районного суду Київської області від 11.09.2023р , яким в задоволенні позову ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ», відмовлено, не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесли відповідачі[PERSON] та [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.17.10.2023 на адресу суду надійшли заперечення, у яких представник позивача в задоволенні клопотання про стягнення з ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ» витрат на професійну правничу допомогу просила відмовити. Зазначивши, що представником відповідача [PERSON] не надано детального опису, які саме роботи були фактично виконані адвокатом із зазначенням, зокрема обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості, та акту приймання-передачі наданих послуг. Представники відповідачів надали до суду заяви, в яких просили судове засідання провести за їх відсутності, на задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу наполягали у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11 вересня 2023 року, у задоволенні позову ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Наталія Миколаївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця та визнання права власності, припинення права власності та скасування запису про право власності,відмовлено. Питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесли відповідачі [PERSON] та [PERSON] , суд не вирішив. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За положенням ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На виконання положень ч.1 ст. 134 ЦПК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] вказали у відзивах попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи, в розмірі по 50 000,00 грн кожен. Під час розгляду справи представники відповідачів подали до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача [PERSON] надав: -копію договору №20/06/23 від 20.06.2023 про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем [PERSON] та адвокатом Горбуненком В.С.. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та відповідними додатковими угодами до нього. Згідно з п.3.1. за правову допомогу, передбачену п.1.2. договору, замовник сплачує адвокату форму винагороди, гонорар у готівковій формі. За п.4.1. розмір оплати праці адвоката при наданні правничої допомоги, а також порядок і умови розрахунків визначаються сторонами в додаткових угодах до договору; -копію додаткової угоди №2 до договору №20/06/23 від 21.06.2023 про надання правової допомоги, згідно з п.п. 2-4 якої оплата праці адвоката за договором здійснюється шляхом сплати замовником гонорару, як форми винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів замовника. Розмір гонорару становить 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. Гонорар сплачується замовником адвокату у готівковій формі, про що адвокатом видається замовнику довідка про отримання гонорару; -копію довідки від 21.06.2023, виданої адвокатом [PERSON] на підтвердження отримання адвокатом від [PERSON] гонорару в сумі 500 000,00 в готівковій формі за вищевказаним договором. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача [PERSON] надав: -копію договору №20/06/23 від 20.06.2023 про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем [PERSON] та адвокатом Шостаком Ю.В.. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та відповідними додатковими угодами до нього. Згідно з п.3.1. за правову допомогу, передбачену п.1.2. договору, замовник сплачує адвокату форму винагороди, гонорар у готівковій формі. За п.4.1. розмір оплати праці адвоката при наданні правничої допомоги, а також порядок і умови розрахунків визначаються сторонами в додаткових угодах до договору; -копію додаткової угоди №2 до договору №20/06/23 від 21.06.2023 про надання правової допомоги, згідно з п.п. 2-4 якої оплата праці адвоката за договором здійснюється шляхом сплати замовником гонорару, як форми винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів замовника. Розмір гонорару становить 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. Гонорар сплачується замовником адвокату у готівковій формі, про що адвокатом видається замовнику довідка про отримання гонорару; -копію довідки від 21.06.2023, виданої адвокатом Шостаком Ю.В. Винниченку А.В. на підтвердження отримання адвокатом від [PERSON] гонорару в сумі 500 000,00 в готівковій формі за вищевказаним договором. Надані представниками відповідачів документи відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення відповідачами [PERSON] і [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу і сплати грошових коштів за надання такої допомоги адвокатам Горбуненку В.С. і Шостаку Ю.В. в цій справі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару іншими письмовими доказами, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. З досліджених судом документів вбачається, що в обох договорах про надання професійної правничої допомоги сторони встановили розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі - 50 000,00 грн кожному. Тому суд не приймає до уваги доводи представника позивача ТОВ «АГРОФІРМА РІЖКИ», наведені в її запереченнях на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, щодо неможливості стягнення таких витрат через відсутність детального опису виконаних адвокатом робіт та акту приймання-передачі наданих послуг. Водночас, суд враховує правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), відповідно до якого з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Такий же правовий висновок сформовано Верховним Судом в додатковій постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 824/20/23 (провадження № 61-6611ав23). Суд вважає, що заявлена до відшкодування кожним із відповідачів вартість правничої допомоги в розмірі 50 000,00 грн (загалом 100 000,00 грн) є неспівмірною зі складністю цієї справи, характером правовідносин, обсягом наданих адвокатами послуг та витраченим ними часом на цю справу, а тому підлягає зменшенню до 10 000,00 грн. для кожного відповідача. Такий розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу кожному із відповідачів відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, рівню її складності та обсягу необхідних процесуальних дій сторони відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial