Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 3797 про стягнення з неї заборгованості у розмірі 25596,13 грн. за кредитним договором № 1-113_KFUA-86 від 08.03.2019 року, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА», що перебуває на виконанні приватного виконавця Лисенка Ю.О. На підставі вищевказаного виконавчого напису 20.07.2022 приватним виконавцем відрито виконавче провадження № [NUMBER], звернуто стягнення на її доходи. Позивач не заперечує факт укладення з відповідачем кредитного договору на суму 14000,00 грн. строком на 1 місяць, із загальною вартістю 18200,000 грн., але вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого порядку, не на нотаріально посвідченому договорі і за відсутності доказів безспірності заборгованості за кредитом, оскільки вона частково погашала борг, чого кредитор при звернення до нотаріуса не врахував, і як наслідок, заборгованість значно перевищує тіло кредиту. До того ж, у спірному договорі вказана кінцева дата повернення коштів 06.04.2019, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти з цієї дати припиняється, і після цієї дати кредитор має право на отримання відсотків відповідно до ст.625 ЦК України. Тому позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі. 28.08.2023 позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 30.08.2023 здійснено забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 01.09.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Будь-яких заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. 08.03.2019 року між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-113_KFUA-86 на суму 14000,00 грн. Згідно з п.4.1 Договір та зміни до нього укладаються в письмовій формі з накладенням електронного підпису. В п.5 Договору визначено строк дії договору - по 06.04.2019 року. 13.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3797 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості у сумі 25596,13 грн. за кредитним договором № 1-113_KFUA-86 від 08 березня 2019 року. Заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту - 11353,93 грн., заборгованості за відсотками та комісіями - 14242,20 грн. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 11.11.2019 року по 20.12.2021 року. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. 20.07.2022 відкрите виконавче провадження № [NUMBER], стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2559,61 грн. 04.07.2023 у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника для утримання коштів із заробітку позивача за місцем роботи - АТ «ПІВДГЗК». Наказом Міністра юстиції України № 1358/5 від 14.04.23021 року анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Лічука Т.В . Повідомлення про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса позивач не отримував, відповідних доказів відповідачем суду не надано. Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису № 3797 від 13.01.2022 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Веллфін» відсутні. Згідно з матеріалами справи, Наказом Міністра юстиції України № 1358/5 від 14.04.23021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Лічука Т.В. , анульовано. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту, докази його неповернення, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Доказів на спростування зазначеного, зокрема, копій документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису, відповідачем суду не було надано, в тому числі не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи існує на момент звернення заборгованість, чи є докази її безспірності, не з`ясовано отримання боржником вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, оскільки відповідач, отримавши копію позовного матеріалу та ухвали суду про відкриття провадження по справі, відзив на позов не подав, не надав копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства, а отже виконавчий напис виконанню не підлягає. При цьому, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені з цього питання, зокрема у Постанові Великої Палати від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17, згідно з якою, виконавчий напис нотаріуса, що вчинений на кредитному договорі, який не посвідчено нотаріально, має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 30 серпня 2023 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави: за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн., а всього - 1610,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved