Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Представник Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 52 156,90 грн., покликаючись на те, що позивач надає послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №17 від 26.01.2010. Позивач зазначає, що в перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі, не виконували належним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2021 у них наявна заборгованість у розмірі 52 156 гривень 90 копійок з оплати за постачання теплової енергії. Також, представник позивача покликається на те, що між ДМП «ІФТКЕ» та [PERSON] 05.02.2019 укладено договір № 26/19 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію, згідно якого відповідач визнала борг в сумі 36649,91 грн., що утворився станом на 01.01.2019 та зобов`язалася його погасити до 05.02.2021, а також до 20 числа кожного місяця протягом дії договору здійснювати оплату поточних нарахувань за надані комунальні послуги. Термін дії вказаного Договору закінчився 05.02.2021, але взяті на себе зобов`язання згідно цього договору відповідач 1 не виконала. Борг визнаний боржником, а борг, що виник після закінчення терміну договору, знаходиться у межах трьохрічного строку позовної давності. Згідно заяви від 08.11.2023, представник позивача просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість з [PERSON] у розмірі 52 156,90 грн. та судовий збір 2 270,00 грн., зважаючи, що Договір № 26/19 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію від 05.02.2019 року укладено між ДМП «Івано- Франківськтеплокомуненерго» та [PERSON] у зв`язку з чим виникла необхідність в подачі заяви про уточнення позовних вимог. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації місця проживання. Причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Відповідачка [PERSON] по справі зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується адресною довідкою, наданою на запит суду в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 17). [PERSON] користується послугами теплопостачання, які надає позивач, що, зокрема, підтверджено копією договору № 26/19 про розстрочку погашення заборгованості за поставлену теплову енергію, згідно якого відповідачка визнала борг в сумі 36649,91 грн., що утворився станом на 01.01.2019 та зобов`язалася його погасити до 05.02.2021, а також до 20 числа кожного місяця протягом дії договору здійснювати оплату поточних нарахувань за надані комунальні послуги. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг із централізованого опалення плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Внаслідок неналежного виконання споживачем відповідачкою зобов`язання по оплаті наданих послуг, станом на 01 жовтня 2021 року, виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 52 156 грн. 90 коп. Тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки слід стягнути 2 270 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved