Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

У вересні 2023 року адвокат Степанюк Олександр Вікторович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити юридичний факт про те що [PERSON] , 1925 року народження, яка померла [INFO] , та [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 1980 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . Заява мотивована тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для реалізації права на спадщину за законом, оскільки вона є племінницею [PERSON] . Останній тривалий час перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Після її смерті переїхав проживати до заявниці в с.Байківці Ковельського району, де і помер. У свою чергу [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,9829 га на території Радошинської сільської ради, що підтверджене Державним актом на право приватної власності серії ВЛ №01398, на яку заявниця має намір набути право власності в порядку спадкування. В судовому засіданні 02.10.2023 представник заявника [PERSON] заяву підтримав. Від Голобської селищної ради\~Ковельського району\~Волинської області\~надійшла заява\~про відсутність\~заперечень щодо\~встановлення юридичного\~факту,\~справу просили\~розглядати у\~відсутності представника\~територіальної громади. У письмовому клопотанні від 25.09.2023 заінтересована особа [PERSON] просив судовий розгляд проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечив. В судове засідання 26.10.2023 учасники не з`явились. З урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є 27.10.2023. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої \~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України ). До таких фактів законодавець у пункті 5 частини першої статі 315 ЦПК України відносить проживання однією\~сім`єю\~чоловіка та\~жінки без\~шлюбу.\~ У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18. Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. За матеріалами справи [PERSON] , [INFO] , є племінницею [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.12); свідоцтвом про народження сестри [PERSON] [PERSON] (а.с.15 зворот); свідоцтвом про одруження [PERSON] і зміну прізвища на [PERSON] (а.с.17 зворот); свідоцтвом по народження заявниці [PERSON] (а.с.16). Відповідно до частини третьої статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно зі свідоцтвами про смерть (а.с.16,18) мати заявниці [PERSON] померла [INFO] , а спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , за твердженнями заявника входить земельна ділянка площею 3,9829 га на території Радошинської сільської ради, яка на праві власності згідно з Державним актом про право приватної власності на землю серії ВЛ №01398 належала [PERSON] . [PERSON] , 1925 року народження, померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с.17) Таким чином, встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має юридичне значення для заявниці. Також суд дійшов висновку, що встановлення такого факту не пов`язано із вирішенням подальшого спору. З отриманих судом доказів вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились, заповіти від імені цих осіб не посвідчувались, за повідомленням Голобської селищної ради (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і проживали за адресою: [ADDRESS] , інші особи про свої права на спадкове майно не заявили. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17 викладений правовий висновок, відповідно до якого справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та або за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З точки зору закону, під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Судом не встановлені інші особи, у яких могли би виникнути спадкові права після смерті [PERSON] та [PERSON] . Що стосується доведеності факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю в період з 1980 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] , та можливості встановлення такого факту щодо померлих осіб та в період до набрання чинності Цивільним Кодексом України, слід зазначити таке. Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ( стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі №582/18/21 зазначено: «Слід\~розмежовувати сферу дії\~статті 74 СК України\~і\~статті 1264 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють різні правовідносини (сімейні та спадкові). Якщо вимога про\~встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявлена у зв`язку з таким проживанням\~не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати\~статтю 1264 ЦК України. За загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~передбачається виняток і допускається застосування\~ЦК України\~до\~спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом». Отже,\~для вирішення\~питання про\~встановлення факту,\~про який\~просить заявник\~необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб, а саме чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали, що [PERSON] і [PERSON] жили разом однією сім`єю в невеликій хатині поруч з сільським клубом. Вона мала інвалідність, він був неграмотний, випасав сільську худобу, опікувались один одним, дітей у них не було. Показання свідків узгоджуються з письмовими доказами у справі. Згідно з погосподарською книгою села Байківці Ковельського району за 1995-2004 роки значиться запис про господарство [PERSON] , 1936 року народження, до членів господарства включена [PERSON] , 1925 року народження. Шлюб відсутній. У довідці від 17.08.2023 №537 Голобська селищна рада вказує, що [PERSON] та [PERSON] починаючи з 1980 року по день смерті [PERSON] ( [INFO] ) проживали як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією довідки МСЕК №162996 [PERSON] була особою з інвалідністю І групи довічно, потребувала стороннього догляду. Ураховуючи наведене суд вважає заявлений факт доведеним. Смерть осіб, щодо яких встановлюється юридичний факт, не є перешкодою для ухвалення рішення, оскільки встановлення юридичного факту між померлими не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, не пов`язано з їхньою цивільною правоздатністю та дієздатністю, а лише підтверджує існування обставин, які будуть використані як спеціальний процесуальний інструмент для захисту прав заявника. Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного суду від 03.11.2021 у справі 691/1237/20. За викладених обставин заяву про встановлення факту належить задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved