Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2003 року було укладено договір купівлі-продажу між нею з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, який був зареєстрований на Товарній біржі "Українська, внаслідок якого покупець отримала у власність 88/100 частини квартири [ADDRESS] , а саме кімнати № [ADDRESS] . Зазначений договір був зареєстрований в КП «Криворізьке БТІ» 03 грудня 2003 року. Всі умови договору були виконані. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу є перешкодою у відчуженні належного позивачу майна. Просить визнати вищевказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду заперечень не надала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися судом своєчасно, належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідачів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень щодо позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 03 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Товарна біржа "Українська товарна біржа" про визнання угоди дійсною закрито, у зв`язку із смертю останньої. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 09 вересня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). 23 листопада 2003 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: 88/100 частини квартири [ADDRESS] , а саме кімнати № [ADDRESS] загальною площею 63,7 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на Товарній біржі «Українська», реєстраційний номер 150039, зареєстрований 03 грудня 2003 року в КП ДОР "Криворізьке БТІ" в реєсстровій книзі 16 ПВШ-736, номер запису 9395 на ім`я [PERSON] , що підтверджується копією такого договору, технічним паспортом, витягом та довідкою КП «Криворізьке БТІ» (а.с.10-13). \~ \~ \~ \~12/100 частки квартири [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується витягом КП «Криворізьке БТІ», технічним паспортом та договором купівлі-продажу (а.с.14, 15). Згідно із свідоцтвом про шлюб, 26 лютого 2011 року позивач уклала шлюб із [PERSON] (а.с.9). Постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 24 лютого 2023 року позивачу відмовлено в посвідченні правочину відчуження нерухомості, оскільки наданий правовстановлюючий документ не відмовідає вимогам законодавства, що підтверджується відповідною постановою (а.с.18). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, відповідно до яких вона є сусідкою позивача [PERSON] . З відповідачами вона знайома, оскільки вони були її сусідами та в 2003 році продали [PERSON] кімнати [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] передавала гроші відповідачам при купівлі кімнат, виконала умови договору. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є подругою позивача, яка 23 листопада 2003 року придбала кімнати [ADDRESS] , де постійно проживає, сплачує комунальні послуги, зробила ремонт. Також зазначила, що попереднє прізвище [PERSON] було « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо належного оформлення договору купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 3\~ст. 334 ЦК України\~право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості відчужити майно через те, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу нерухомості не був нотаріально посвідчений. Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття квартири у власність виникли у 2003 році, відповідно до п. 4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення\~ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Статтею 153 ЦК УРСР 1963\~року визначено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Приписами ч. 2\~ст. 47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно з ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. ст.\~224, 225 ЦК УРСР\~1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Із договору купівлі-продажу нерухомості від 23 листопада 2003 року видно, що сторонами по договору угоди досягнуто та в подальшому придбану нерухомість було зареєстровано на ім`я [PERSON] в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Біржове оформлення договору купівлі-продажу нерухомості не суперечило діючому на час укладання спірного договору законодавству. Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладанні договору між сторонами досягнуто згоди по всім істотним його умовам, які сторони повністю виконали, і до позивача перейшло право власності на нерухоме. Відповідно до п.13\~постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~зазначено, що норми ч.2\~ст.220 ЦК України\~не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. На цей час правочини щодо купівлі-продажу нерухомості підлягають державній реєстрації. Незважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнання договору обміну квартир дійсним підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені лише з набранням чинності\~ЦК України 2003 року, тобто з 01 січня 2004 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (23 листопада 2003 року) норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як видно з матеріалів справи, вимоги щодо реєстрації нерухомого майна були виконані. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вважаючи на те, що угода купівлі-продажу нерухомості від 23 листопада 2003 року фактично відбулася, сторони всі свої зобов`язання за договором виконали, нерухоме майно після укладання договору було належним чином зареєстроване, а нотаріальне посвідчення спірного договору не можливо, в зв`язку з відсутністю однієї із сторін (смертю [PERSON] ), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача \~сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved