Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . До майна померлої заведена державним нотаріусом Рокитнянської районної державної контори Київської області спадкова справа № 248/1996, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 4041. Держаним нотаріусом Калітенко Л.Б., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.2023, відмовлено позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної частки (паю) на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на 1/2 частки земельної частки (пай) у колишньому СГАТ "Ольшаниця" с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався та відзиву на заявлений до нього позов не надав. До суду було надіслано заяву якою відповідач заявлений позов не визнає з підстав пропущення строку позовної давності. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 28.07.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 13 годину 00 хвилин 18.10.2023. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 29.08.2023 витребувано докази, а саме: копію спадкової справи № 248/1996 до майна померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач - [PERSON] не прибув. Однак, через канцелярію суду, подано заяву якою просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Рокитнянська селищна рада Білоцерківського району Київської області свого представника в судове засідання не направила. На електронну адресу суду представником відповідача М.Л. Лісняк надіслано клопотання про розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів справи за відсутності представника. Позовні вимоги у справі не визнає з підстав пропущення строку позовної давності. Треті особи - Рокитнянська районна державна нотаріальна контора Київської області та [PERSON] у судове засідання не прибули. Натомість, державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калетенко Л.Б. подано до суду заяву якою просить здійснювати розгляд справи без представника нотаріальної контори, за наявними матеріалами справи, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. На виконання ухвали суду від 29.08.2023 Київський обласний державний нотаріальний архів надіслав копію спадкової справи № 248/1996 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Від представника [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності довірительки. Позовні вимоги визнають. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Рокитнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.12.2022. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.07.1978 [PERSON] , де у графі "мати" зазначено " [PERSON] ". 10.03.2020 позивачем подано заяву до відділу у Рокитнянському районі Головного управлінн Держгеокадастру у Київській області про надання відомостей, чи [PERSON] була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в СГАТ Ольшаниця» та чи виписано на її ім`я сертифікат. 16.03.2020 було отримано відповідь, що СГАТ «Ольшаниця» с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області отримало державний акт на право колективної власності на землю серії КВ зареєстрованого від 14.01.1995 року за № 2, [PERSON] була включена до списку за порядковим номером 505. Згідно з наявними Книгами реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реєстрація сертифіката на [PERSON] не здійснювалася. Проте в архіві Відділу частково відсутні Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) СГАТ «Ольшаниця» на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, у зв`язку з чим не має можливості надати повні відомості щодо реєстрації та отримання сертифіката на земельну частку (пай) [PERSON] . Після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за 248/1996, зареєстрована у реєстрі 4041.Позивач разом з сестрою [PERSON] прийняли та оформили спадщину в рівних частках. Позивач звернувся Рокитнянської державної нотаріальної контори з відповідними документами щодо оформлення спадщини на земельну частку пай. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.04.2023 встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки, розташованої на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області у зв`язку з тим, що ним не надано документ, що підтверджує право власності на вказану земельну ділянку. Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги з підстав пропущення строку позовної давності. Обгрунтувавши тим, що відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Загальний строк давності встановлюється терміном - 3 роки. Про порушення своїх прав у порядку спадкування на земельний пай, дізнався або повинен був дізнатися, коли приймав спадщину. Таким чином, право на звернення до суду з позовною заявою у [PERSON] виникло з 27.08.1996 (коли видано свідоцтво на право на спадщину), у зв`язку з чим строк позовної давності пропущено більше як на 25 років. Поважних причин, які могли б бути підставою для поновлення судом строків пред`явлення позову [PERSON] не вказав та відповідних доказів ненадав. При цьому зазначає правову позицію Верховного Суду, який у постановах від 21.07.2021 у справі № 933/670/20, від 26.04.2022 у справі № 376/1220/20 та від 04.08.2021 у справі № 617/537/19 зазначив про правильність висновків судів, оскільки право на звернення у позивача виникає з моменту отримання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, а не з дати коли позивач дізнався про порушене право. Так, у справі № 933/670/20 Верховний Суд відмов у позові з підстав пропуску позовної давності та вказав, що право на позов виникло з моменту отримання КСП «Колос» 29.09.1995 державного акта на право колективної власності на землю. Звернувшись до суду у вересні 2020 року, позивач пропустив строк позовної давності на 25 років, а наведені ним причини пропуску строку на звернення до суду, зокрема про виключення зі списку громадян-членів КСП він дізнався після звернення до адвоката у травні 2020 року не є поважними обставинами пропуску позовної давності і правильно відхилені апеляційним судом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п." а" ч. 3 ст. 152 ЗК України). Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно з ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 925/756/19 (провадження № 12-40гс20) зроблено висновок, що «строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу), ЦК України визначено як позовна давність (стаття 256 цього Кодексу). Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), перебіг якої відповідно до частини першої статті 261 цього ж Кодекс упочинається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, перебіг позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно достатті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Представник відповідача Рокитнянської селищної ради Київської області просила суд відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог в повному обсязі, та зазначила, що про порушення своїх прав у порядку спадкування на земельний пай позивач дізнався або повинен був дізнатися, коли приймав спадщину. Таким чином, право на звернення до суду з позовною заявою у [PERSON] виникло з 27.08.1996 (коли видано свідоцтво на право на спадщину), у зв`язку з чим строк позовної давності пропущено більше як на 25 років. Поважних причин, які могли б бути підставою для поновлення судом строків пред`явлення позову [PERSON] не вказав та відповідних доказів ненадав. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до абз. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до відповідачів у спорі, які заявляють про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Отже, правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач у встановленому законом порядку спадщину прийняв та його спадкові права ніким не оспроюються. [PERSON] у свою чергу була членом СГАТ «Ольшаниця» на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області та отримала право на земельну частку (пай) шляхом включення її у списки громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства до державного акта на право колективної власності на землю серії КВ зареєстрованого від 14.01.1995 року за № 2, була включена до списку за порядковим номером 505. Проте, реєстрація сертифіката на право на земельну частку (пай) на [PERSON] не здійснювалася. З матеріалів справи судом втановлено, що право позивача на спадкування права на земельну частку (пай) після смерті його матері [PERSON] прушено. Позивач прийняв спадщину після померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом на право на спадщину від 27.08.1996. Однак, звернувся до суду за захистом свого права шляхом визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом 26.07.2023, при цьому поважних причин пропуску ним строку позовної давності не вказано. Таким чином, враховуючи наявність порушення права позивача, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Outcome: dismissed