Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

у серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Машівського районного суду від 10.04.2015 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій фіксованій грошовій сумі, в розмірі 700грн. щомісячно, починаючи з 13.01.2015 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час такий розмір аліментів не відповідає відповідає мінімальним потребам дитини і є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання дитини. Вказаних коштів недостатньо для забезпечення всіх потреб доньки, оскільки іншої допомоги батько дитині не надає та обов`язки по її вихованню, матеріальному забезпеченню та створенню умов для її навчання і розвитку перекладено на позивачку. У зв`язку з викладеним позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 10.04.2015 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 700грн. на частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 23.08.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.19). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання повідомлені належним чином та завчасно, зокрема відповідач повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, проте згідно з поштовим повідомленням судова повістка не вручена у зв`язку з відсутністю адресата (а.с.24, 25, 26, 27, 30,31), позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та спросила суд їх задовільнити (а.с.4). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Так, позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 14.01.2016 позивачка вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.8). Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 10.04.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, починаючи з 13.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн (а.с.15). Згідно з довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавської області №09-05/07/258 від 16.08.2023 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстрована: [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Позивачка також має на утрмманні доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12,14). Згідно з довідкою про доходи від 15.08.2023, [PERSON] працює вагарем в ТОВ "Карлівське СГП "ЛОС" та в період час уз 01.01.2023 по 01.07.2023 їй нарахована заробітна плата в розмірі 60 957,00 грн (а.с.13). Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 5 статті 183\~СК\~України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавець визначив, що у безспірному порядку на одну дитину підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у\~ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд зазначає, що оскільки на даний час позивач працює та самостійно виховує дітей, натомість відповідач має молодий вік, є працездатним, вимог позивача не спростував та ніяких документів в обґрунтування своїх заперечень не надав, визначена позивачем частка від його доходів (1/4) не перевищує визначеного законодавством розміру аліментів, що підлягають стягненню з боржника, а тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~\~\~ Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений також і на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved