Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

01.02.2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій вона просить стягнути з відповідача\~\~ [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, на весь час навчання доньки, але не більше, ніж до 23 років, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та вона продовжує навчання на І курсі Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», 3 факультету денної форми навчання. Внаслідок навчання донька сторін по справі не має можливості заробляти собі на життя та забезпечувати себе самостійно, зокрема сплачувати за проїзд з с. Богданівка до м. Харкова (у безпечний час) та у зворотному напрямку, купувати одяг, продукти харчування, учбову літературу та нести інші витрати, пов`язані з навчанням (користування інтернетом - онлайн лекції, сдача контрольних та рефератів, роздруківка учбового матеріалу тощо). Позивач звертає увагу, що вона надає доньці допомогу в добровільному порядку: на придбання одягу, продуктів харчування та несе інші, пов`язані з навчанням витрати: поповнення мобільного інтернету для участі в лекціях онлайн. До досягнення дочкою повноліття за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2007 р. по справі №2-3242/07 з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки його доходів. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем в позасудовому порядку не досягнуто, тому [PERSON] просить стягнути з останнього на свою користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти. Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою суду від 08.06.2023 року за клопотанням представника відповідача адвоката Мантули О.С. до матеріалів справи долучено письмові докази. 29.09.2023 року на електронну адресу суду надійшла довідка Національного аерокосмічного університету ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» за вих.№80/3ф від 29 вересня 2023 року з накладання електронних підписів [PERSON] (в.о.ректора) та [PERSON] (перший заступник декана факультету №3), яка судом була долучена до матеріалів даної справи попри заперечення представника відповідача, враховуючи дію в Україні воєнного стану та вимушений виїзд позивача за межі України, у зв`язку зі збройної агресією РФ проти України. У сьогоднішньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, пояснивши, що спільна з відповідачем дитини продовжує навчатися, а їй самій важко забезпечувати всі потреби дитини, а відповідач як батько зобов`язаний також допомагати доньці на елементарні потреби в їжі, одязі. Крім того, зазначила, що вона звернулася з позовом про стягнення аліментів, а не додаткових витрат, хоча їх і так достатньо. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши, що законодавством України не передбачено обов`язку батька сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, адже ст.199 СК України передбачене таке стягнення за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Крім того, позивачем не надано доказів, щодо потреби дитини у цій допомозі, а копія довідки щодо навчання дитини подана не позивачем, а іншими особами. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у судовому засіданні 19.10.2023 року позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що вона зараз навчається на другому курсі Національного аерокосмічного університету. Навчання проходять он-лайн, тому працювати вона не може. Всі витрати щодо її утримання лежать на позивачеві, так як від батька допомоги не отримує. Крім того, вона зазначила, що у неї відбулася розмова з батьком, після того як він довідався про звернення матері з позовом до суду, під час якої він повідомив, що принципово не буде платити аліменти, бо вона його про це не попросила. Суд, заслухавши пояснення учасників у справі, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.10.2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, на даний час розірвано (зворотня сторона а.с.68). У сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.03.2005 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.8) На даний час [PERSON] є студенткою Національного аерокосмічного університету факультету №3 (денна форма навчання) 2 курсу першого (бакалаврського) рівня. Закінчує навчання 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою № 80/3ф від 29.09.2023 року (а.с.87). Відповідач [PERSON] має від іншого шлюбу ще двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.44, 45), на утримання яких Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області були стягненні аліменти, згідно копій рішень від 02.10.2009 року (а.с.48-49) від 14.06.2023 року (а.с.97-98). Згідно ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак, з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані сторонами докази, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач має надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, адже ним чи його представником не надано доказів щодо відсутності такої можливості. Зокрема, не надано довідку про доходи відповідача, хоча представником відповідача у судовому засіданні заявлялось клопотання про оголошення перерви для надання вказаних доказів. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на весь час навчання доньки, але в той же час не довела можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такій частці та необхідність з її сторони отримувати аліменти саме в такій частці. Враховуючи, що з відповідача стягнуті аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей, то суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial