Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Кондратюк Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. 02.11.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення суду. Зокрема, позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат, які складаються із суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. Оскільки позов було задоволено в повному обсязі, однак, судом не вирішено питання про судові витрати, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, та на підставі положень ст. 270 ЦПК України, учасники справи не викликались в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, представником позивача в підтвердження надання послуг адвоката надано наступні докази: копія договору про надання правової допомоги №20/06-А від 20.06.2023 року. Проте, суддя звертає увагу, що відповідно до ч.3 п.3.1 договору про надання правової допомоги №20/06-А від 20.06.2023 року, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2., Замовник сплачує Адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 10% від ціни позову або стягнутої (погашеної) суми заборгованості, але не менше 7000,00 грн. на підставі звіту наданих послуг (виконаних робіт). В даному випадку позовні вимоги є немайнового характеру, а тому відсутні підстави для стягнення винагороди (гонорару) адвоката у розмірі 10%, з огляду на відсутність майнового еквіваленту позову. Також, суддя звертає увагу, що стороною позивача не надано інших доказів в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 8500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким в частково задовольнити вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, а саме з огляду на розмір винагороди (гонорару) адвокату відповідно до договору про надання правової допомоги №20/06-А від 20.06.2023 року, та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: partial