Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання\~осіб такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням\~та зняття\~з реєстрації.В обґрунтування позову посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON] частка та [PERSON] частка. 19.02.2011 [PERSON] одружився з [PERSON] , після цього, остання разом з донькою від першого шлюбу, [PERSON] , переїхали проживати у вищезазначену квартиру. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі, втім з 2011 року не проживають в ній. Рішенням Заводського районного суду від 08.08.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач та її син [PERSON] не є з [PERSON] та [PERSON] спільною родиною, та не ведуть спільного господарства. Прописка відповідачів, [PERSON] та [PERSON] заважає позивачеві отримати субсидію на сплату комунальних послуг. Позивач звернулася з вимогою до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою про зняття осіб із зареєстрованого місця проживання, але їй було відмовлено за відсутності згоди співвласника, а саме: [PERSON] . Через це позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Ухвалою судді від 13.06.2023 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 07.08.2023. Позивачка та її представник - адвокат Середа Д.М., в судове засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідачі, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ч.1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1\~ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення (частина 2\~статті 16 ЦК України). В силу частин 1,3\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з Свідоцтва на право власності на житло від 20.10.2008 №1295, серія [NUMBER] , квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON] частка та [PERSON] частка. У належній позивачу та відповідачу, [PERSON] квартирі за вищезазначеною адресою з10.03.2011 по теперішній час зареєстрована відповідач [PERSON] та з 25.01.2019 по теперішній час відповідач [PERSON] , що підтверджується відповідями на запит Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.06.2023. Відповідно до Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023, справа №332/1703/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до Акту КП «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» від 19.04.2023 №13, в результаті обстеження, зі слів сусідів кв. [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] з 01 січня 2011 року по теперішній час. Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно ст. 71 ЖКУ, за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, положення ч. 2 п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»\~зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала. Відповідно до ст.30, ст.41 Конституції України\~кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Конституцією України(ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,317,319,321 ЦК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.1\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: approved