Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської\~ради (далі відповідач), у якому просила: - встановити юридичний факт про те, що позивач перебувала на утриманні [PERSON] з 1994 року до дня її смерті [INFO] не менше 1-го року; - визнати за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, згідно сертифікату серії ВН №0245570, що зареєстрований 18.04.1997 за №570 та виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №77 від 28.03.1997. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), у розмірі 3,65 га, в КСП "Трудівник", згідно сертифікату серії ВН №0245570, що зареєстрований 18.04.1997 за №570. Починаючи з 1994 року, після погіршення стану здоров`я позивача, саме [PERSON] опікувалася нею та її утримувала. Після смерті [PERSON] позивач організувала поховання та фактично вступила в управління її майном протягом шести місяців. Однак, позивач позбавлена можливості оформити спадщину [PERSON] через недоведеність нотаріусу факту свого перебування на її утриманні та відсутності оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, а у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи без нього та визнав позов. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії запису акта про смерть №9 від 04.06.1996 [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай, а належність [PERSON] права на земельну частку підтверджується тим, що з відповіді на адвокатський запит представника позивача від відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. вбачається, що згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою РДА по КСП «Трудівник» Нападівської сільської ради на [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), а згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат серії ВН №0245570, що зареєстрований 18.04.1997 за №570 та виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №77 від 28.03.1997. Позивач стверджує, що з 1994 року, після погіршення стану здоров`я саме [PERSON] опікувалася нею та її утримувала, а після смерті [INFO] позивач організувала поховання та фактично вступила в управління її майном протягом шести місяців, що підтверджується актом комісії у складі депутата Липовецької міської ради та сусідів від 15.09.2023. Однак, позивач позбавлена можливості оформити спадщину [PERSON] через відмову нотаріуса який вказав на недоведеність факту перебування позивача на утриманні спадкодавця та відсутності оригіналу сертифікату на земельну частку. Суд зауважує, що до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до дня його смерті. Як визначено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. Судом встановлено, що наявні у матеріалах справи письмові докази, які суд вважає належними, допустимими й такими, дають змогу підтвердити той факт, що не менше року з 1994 після погіршення стану здоров`я позивача, саме [PERSON] опікувалася нею та її утримувала, а після її смерті [INFO] позивач організувала поховання та фактично вступила в управління її майном протягом шести місяців, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом комісії у складі депутата Липовецької міської ради та сусідів від 15.09.2023. Таким чином, оскільки позивач будучи непрацездатною не менше одного року проживала з нині покійною [PERSON] та перебувала на утриманні з початку 1994 до 01.06.1996, а після чого фактично прийнявши спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, а тому позивач має право успадкувати право по спадщині за законом на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , яка заповіту не лишала, а її спадкової справи не було виявлено. Разом з тим, позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Встановлені судом\~та перевірені\~зібраними у\~справі доказами\~обставини підтверджують,\~що згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат серії ВН №0245570, що зареєстрований 18.04.1997 за №570 виданий на ім`я [PERSON] за рішенням Липовецької РДА №77 28.03.1997. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно. Крім того, як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в суді. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги: встановити юридичний факт про те, що позивач перебувала на утриманні [PERSON] з 1994 року до дня її смерті [INFO] , не менше 1-го року та визнати за позивачем в порядку спадкуванн за законом, після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, перебувала в КСП "Трудівник", згідно сертифікату серії ВН №0245570, що зареєстрований 18.04.1997 за №570 та виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №77 від 28.03.1997, є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved