Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 93339,75 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі заяви б/н від 21.10.2017 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановлених договором. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладенні на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Свої зобов`язання за договором Банк виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному в договорі розмірі. Відповідач зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 18.07.2023 має заборгованість в розмірі 93339,75 грн, яка складається з: 75478,68 грн заборгованості за тілом кредиту; 17861,07 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку Банк просить стягнути. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2023 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 31.10.2023 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Також, матеріли справи містять клопотання позивача про огляд веб-сайту, у якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 4, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.10.2017)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 255-274 повного договору. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). До позовної заяви представником позивача долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у тому числі розділ 2.1.1 останніх. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання про огляд веб-сайту не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача суду не наведено достатнє обґрунтування необхідності забезпечення доказу саме шляхом його огляду за місцезнаходженням та відповідно неможливості забезпечення доказу в інший спосіб, передбачений ч.2 ст.116 ЦПК України, а також не надано достатніх даних, що дають підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 14 червня 2018 року змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що підтверджується копією статуту Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.10.2017 (далі - заява від 21.10.2017), відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії із встановленим банком кредитним лімітом. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи), витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) та Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу було надано такі кредитні картки: [NUMBER] , дата відкриття 15.08.2017, термін дії 08/21, тип картки карта Універсальна, та кредитна картка № [NUMBER] , дата відкриття 06.07.2021, термін дії 05/25, тип картки карта «Універсальна Gold». Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , 17.08.2020 відбувся старт карткового рахунку та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому змінювався, максимально 13.12.2021 до 75000,00 грн; 03.03.2023 відбулося зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 18.07.2023 складає 93339,75 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 75478,68 грн; 17861,07 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 15.08.2020 по 20.07.2023 сформованої 21.07.2023 за картковим рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] , здійснювались операції, щодо зняття грошових коштів, так і погашення заборгованості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника та паспорту споживчого кредиту, а встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору. В статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» перелічена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Зокрема, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Позовні вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами Банк обґрунтовував наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором з огляду на зміст Паспорту споживчого кредиту, в якому умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його підпис. Згідно з п. п. 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2006 р. інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Як зазначено у постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі №908/4154/13 виписки порахунках/карткам ПАТ КБ «ПриватБанк» є належними та допустимими доказами надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність укладеного між сторонами кредитного договору від 21.10.2017. Крім того, 13.12.2021 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, де була узгоджена процентна ставка за кредитом. Зазначені докази отримання відповідачем кредиту та користування ним є належними та допустимими. При цьому слід зазначити, що відповідачем кредитний договір в судовому порядку не оскаржувався. Таким чином, сторонами погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором від 21.10.2017, про що свідчить підпис боржника. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що відповідач не сплачує кошти за користування кредитом добровільно, у передбачений кредитним договором термін, в судове засідання не з`явився та не спростував вказаної суми заборгованості, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2684,00 гривень в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально.

Outcome: approved