Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Керівник Гайсинської окружної прокуратури Гирба В.М. звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 15.01.2020 закрито кримінальне провадження № 12019020280000258 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. [PERSON] обвинувачувався у тому, що 09.09.2019, у смт. Теплик Теплицького району Вінницької області, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, допустив зіткнення з мотоциклом Днепр-11, під керуванням [PERSON] , який у результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великогомілкової та малогомілкової кісток у середній третині зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 123 від 18.11.2019, відносяться середнього ступеня тяжкості та рвані рани лівої гомілки та лівої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок даного кримінального правопорушення [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Теплицька центральна районна лікарня» Теплицької районної ради, правонаступником якої є КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», у зв`язку з чим лікарнею понесено витрати на його лікування у сумі 11 033, 46 грн. У добровільному порядку [PERSON] витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення до бюджету не відшкодовано. Ухвалою судді від 21.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд справи по суті. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з викладених у позовній заяві підстав, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву та пред`явлення зустрічного позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Позов правомірно пред`явлено прокурором в інтересах держави відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, ч. 4\~ст. 56 ЦПК України, ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Законність представництва прокурором інтересів держави, наведене та обгрунтоване у позові, також підтверджується правовою позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц. Судом встановлено,\~що ухвалою\~Теплицького районного\~суду Вінницької\~області від\~15.01.2020\~закрито кримінальне\~провадження №\~12019020280000258\~по обвинуваченню\~ [PERSON] у\~вчиненні кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України,\~у зв`язку\~з примиренням винного з потерпілим (а.с. 11-13). Як вбачається зі змісту ухвали суду, [PERSON] обвинувачувався у тому, що 09.09.2019, у смт. Теплик Теплицького району Вінницької області, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, допустив зіткнення з мотоциклом Днепр-11, водієм якого був [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому великогомілкової та малогомілкової кісток у середній третині зі зміщенням, що, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 123 від 18.11.2019, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, а рвані рани лівої гомілки та лівої стопи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Отже, між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого на лікуванні є наявний прямий причинний зв`язок. Внаслідок скоєння вказаного кримінального правопорушення, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Теплицька центральна районна лікарня» Теплицької районної ради, правонаступником якої є КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», що підтверджується рішенням Теплицької селищної ради 8 скликання від 24.12.2020 № 73 «Про зміну засновника, назви та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» в новій редакції та статутом КНП Теплицької селищної\~ради «Теплицька\~міська лікарня»\~(а.с.\~14-28). Фінансування витрат лікарні здійснювалось за рахунок Національної служби здоров`я України за програмою медичних гарантій відповідно до укладеного договору. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» у період з 09.09.2019 по 27.09.2019, загальна вартість коштів на лікування [PERSON] за вказаний період становить 11 033, 46 грн. Фінансування закладу здійснюється за різними джерелами надходжень, у тому числі за рахунок місцевого бюджету, надходжень отриманих від надання послуг медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій, що підтверджується довідкою КНП Теплицької селищної\~ради «Теплицька\~міська лікарня» № 1938 від 10.08.2023 (а.с. 30-31). Витрати на лікування [PERSON] понесені за рахунок коштів, отриманих від надання послуг медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені КНП «Теплицька центральна\~районна лікарня»\~Теплицької районної\~ради,\~правонаступником якої\~є КНП\~Теплицької селищної\~ради «Теплицька\~міська лікарня» за рахунок коштів НСЗУ на лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Пунктом 4 вказаного порядку передбачено, що стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому на стаціонарному лікуванні перебував потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Під час досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не заявлено. У добровільному порядку [PERSON] кошти не відшкодовано. Таким чином, наявні підстави для стягнення з останнього витрат на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення, у порядку цивільного судочинства. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У відповідності до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Як вбачається з інформації КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» фінансування витрат на лікування [PERSON] здійснювалось за рахунок коштів отриманих від надання послуг медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Таким чином, контроль щодо ефективності використання коштів та їх повернення повинні здійснювати органи, які є розпорядниками коштів відповідного рівня. Неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. Згідно довідки КНП Теплицької селищної\~ради «Теплицька\~міська лікарня» за період лікування потерпілого [PERSON] використано 11 033, 46 грн. за рахунок коштів отриманих від надання послуг медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій (а.с. 30-31). Медичні послуги на лікування [PERSON] на вказану суму, що надані КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», оплачені НСЗУ, як замовником медичних послуг, за рахунок коштів Державного бюджету України за програмою медичних гарантій. Таким чином, розпорядником відповідних коштів Державного бюджету на оплату медичних послуг є НСЗУ та відповідно, як розпорядник коштів повинен здійснювати контроль за раціональним використанням та поверненням коштів до бюджету. Виходячи із вищенаведеного, грошові кошти у розмірі 11 033, 46 грн, які витрачено КНП Теплицької селищної\~ради «Теплицька\~міська лікарня» на лікування потерпілого від злочину, на підставі ст. 1206 ЦК України підлягають поверненню до Державного бюджету України. Враховуючи викладене вище, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн., від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду.

Outcome: approved