Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені (неустойки) по заборгованості по сплаті аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [INFO] з 16.06.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2020 року. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 26.06.2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, що підтверджується рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області. Внаслідок невиконання відповідачем заочного рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2019 року станом на 01.08.2023 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей, яка становить 211409,51 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментам Бершадського РВ ДВС та Дарницького ВДВС у місті Києві. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] уродженця с.Золоте Поле, Кіровського району, Автономної Республіки Крим, на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 211409 гривень 50 копійок, по виконавчому провадженню № 59754366/14 та понесені судові витрати у розмірі 9000 грн. Позивач та\~її представник\~в судове\~засідання не\~з`явились,\~представник позивача\~надіслав до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі\~та участі\~позивача,\~позов підтримав\~та просив\~його задовольнити проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про одержання судової повістки. Відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані\~і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] з 16.06.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2020 року (а.с. 12). За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). 26.06.2019 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Золоте Поле, Кіровського району, Автономної Республіки Крим, стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину й стягнено щомісячно починаючи з 23.04.2019 року до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягнено щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , що підтверджується копією заочного рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області (а.с. 9-11). Внаслідок невиконання відповідачем заочного рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2019 року станом на 01.08.2023 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей, яка становить 211409,51 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментам Бершадського РВ ДВС та Дарницького ВДВС у місті Києві (а.с. 16-17). У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорювалися розрахунки розміру суми заборгованості по аліментам, обчислені державними виконавцями. У відповідності до ч. 3 ст. 195\~СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до ст. 196\~СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України пеня\~нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, за період з 23.04.2019 року по 31.07.2023 року в розмірі 1293073,85 грн. (а.с. 18-21) Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196\~СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом статті 549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць окремо). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та ВС №14-37 цс18 від 25.04.2018 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Відповідно до вимог ст. 18\~ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач суду не надав доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому суд приходить до висновку, що відповідно до вимог\~ст. 196 СК України\~позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, що становить 211409 грн. 50 коп. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням вимог ст. 196\~СК України\~та суд погоджується з ним у повній мірі. Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 211409 грн. 50 коп. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов`язань платником аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. Також позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. Згідно норм\~ст. 137 ЦПК України, встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Разом з цим, доказів направлення копій документів на підтвердження тверджень про фактичне понесення витрат на правничу допомогу, які були додані до позовної заяви лише суду, або вручення таких доказів іншим учасникам справи до суду представлено не було. За таких умов суд позбавлений можливості взяти такі докази до уваги при вирішенні питання про стягнення судових витрат, що в свою чергу обумовлює недоведеність заяви представника позивача та неможливість її задоволення в цій частині. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Outcome: partial