Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Керівник Криворізької центральної\~окружної прокуратури\~Дніпропетровської області Рижков О.В.\~звернувся до\~суду 28.09.2023\~з указаним\~позовом та\~просив стягнути\~з \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~на користь\~держави в\~особі Управління Державного\~агентства меліорації\~та рибного\~господарства у\~Дніпропетровській області шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів, у розмірі 154938,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2023 у справі № 177/1265/23 [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 249 КК України незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду та призначено відповідне покарання. Разом з цим, питання відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, невирішено. Вироком встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою незаконного знаряддя лову на р. Інгулець, [PERSON] заподіяв істотну шкоду Лозуватській територіальній громаді в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства в Дніпропетровській області у розмірі 154938,00 грн. Вирок набрав законної сили 12.08.2023. Відповідач заподіяну шкоду у добровільному порядку не відшкодував. Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області в межах кримінального провадження цивільний позов не подавався, а тому Криворізькою центральною окружною прокуратурою на адресу позивача 17.07.2023 скеровано лист № 04/59-7170вих-23, яким ініційовано питання щодо вжиття заходів, спрямованих на відшкодування завданої [PERSON] шкоди. Листом від 25.07.2023 № 1-5-9/1702-23 позивач повідомив, що заходи реагування в судовому порядку щодо стягнення з [PERSON] заподіяної шкоди, вживатися не будуть. Оскільки уповноважений орган не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах, Криворізька центральна окружна прокуратура в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України, ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Прокурор у судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Позивач, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області та третя особа, Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, участі представників у судовому засіданні не забезпечили, через канцелярію суду подано заяви про розгляд справи за відсутності представників. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв клопотань, зокрема, про відкладення розгляду справи з поважних причин чи участь у розгляді справи в дистанційному режимі (в порядку відеоконференції), відзив на позов не подав. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2023 у справі № 177/1265/23, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяць позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовано спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучено у власність держави надувну шину чорного кольору, риболовну сітку довжиною 18 м, сітку «Живучка» довжиною 1,2 м, що належали [PERSON] та рибу «карась» у кількості 98 (дев`яносто вісім) штук. Цивільний позов у рамках кримінального провадження до [PERSON] не подавався. Вирок набрав законної сили 12.08.2023 (а.с.19-22). Вказаним вироком встановлено, що 26.05.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., [PERSON] , маючи умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме рибальської сітки довжиною 18 м, висотою 1,3 м, вічко 35 мм, для вилову риби, прибув на берег річки Інгулець, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Кривбасівська, неподалік насосної станції. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову рибальської сітки, [PERSON] не маючи законного дозволу на заняття рибним добувним промислом, на гумовому плавзасобі (надувна шина), виплив на вказаний водний об`єкт на невстановлену відстань від берега та незаконно встановив у воді рибальську сітку, після чого повернувся до місця свого мешкання. 27.05.2023 близько 10 год. 35 хв., продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, повернувся на берег річки Інгулець, що по [ADDRESS] , неподалік насосної стації, де на вказаному гумовому плавзасобі (надувна шина), зібрав раніше залишену рибальську сітку, у якій вже знаходились водні живі біоресурси, а саме карась у кількості 98 шт., тим самим вчинив незаконний вилов живих ресурсів риби, без передбаченого законом дозволу. Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою незаконного знаряддя лову, вилучених з природного середовища, а саме річки Інгулець (водойми загального користування) риби, тобто водних живих біоресурсів, [PERSON] порушив вимоги чинного законодавства України, а саме: п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15.02.1999 № 19, у яких визначено зокрема: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...». Відповідно до додатка №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», [PERSON] своїми умисними діями заподіяв істотну шкоду державі в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства в Дніпропетровській області, розмір якої складає 154938 грн. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини, встановлені вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2023 у справі № 177/1265/23, є встановленими та не підлягають доказуванню. З протоколу огляду від 27.05.2023 та фототаблиць до нього слідує, що кримінальне правопорушення вчинено [PERSON] на березі річки Інгулець, розташованому за адресою: вул. Кривбасівська, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область (а.с.7-10). Актом передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 27.05.2023, СПД [PERSON] прийнято від дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровської області у кримінальному провадженні щодо [PERSON] , рибу карась, у кількості 98 шт. (а.с.12). Постановою дізнавача СД ВП Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровської області в кримінальному провадженні залучено спеціаліста, яким розраховано матеріальні збитки, заподіяні рибному господарству України діями [PERSON] , розмір яких становить 154938,00 грн (а.с.13-15). Відповідно до Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, яке затверджене постановою КИУ від 30.09.2015 № 895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України. Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони) (п. п. 4, 7 Положення від 30.09.2015 № 895). Як слідує з п. 1 Положення про Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держрибагенства від 15.07.2016 № 229 (у редакції наказу Держрибагенства від 23.02.2023 № 93, зі змінами) Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Відповідно до п. п. 3, 4, 7.4 Положення про Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, основним завданням Дніпропетровського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель. Дніпропетровський рибоохоронний патруль є правоохоронним органом, має право: подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Криворізькою центральною окружною прокуратурою Дніпропетровської області на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області 17.07.023 направлено лист № 04/59-7170вих-23, про надання інформації щодо вжиття заходів, у тому числі претензійно-позовного характеру, направлених на стягнення спричинених збитків (а.с.23). Згідно з відповіді від 26.07.2023 № 1-5-9/1702-23, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області з цивільним позовом до [PERSON] до суду не зверталося і звертатися не буде (а.с.24). Отже, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області будучи органом, уповноваженим державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, відповідних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не вживало. Указане свідчить про невжиття вказаним органом заходів на захист інтересів держави у сфері охорони водних біоресурсів. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована в суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Зазначені приписи кореспондуються з відповідними приписами ЦПК України, а саме, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність її захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі, прокурор набуває статусу позивача (ч. 4, ч. 5 ст. 56 ЦПК України). Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 698/119/18 (провадження № 14-350цс19) з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16ц (провадження № 14-104цс19). У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт не звернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим, у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. З огляду на наданні прокурором при зверненні до суду з даним позовом повідомлення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, керівник Криворізької центральної окружної прокуратури в Дніпропетровській області, який діє в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у позовній заяві належним чином обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та надав докази не здійснення цим органом захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів. Таким чином, прокурором при пред`явлені позову дотримано процедуру доведення необхідності звернення до суду з даним позовом. Статтею 13 Конституції України визначено, що, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Умови здійснення любительського, спортивного рибальства та підводного полювання, застосування знарядь і способів добування (вилову), обсяги добування (вилову) за вагою та поштучно, заборонені місця і строки (періоди) заборон на добування (вилов) водних біоресурсів, мінімально дозволені для добування (вилову) розміри та види водних біоресурсів, умови проведення офіційних спортивних змагань з видів спорту, якими відповідно до правил спортивних змагань передбачено здійснювати добування (вилов) водних біоресурсів (далі - офіційні спортивні заходи) та умови використання суден, визначаються Правилами любительського і спортивного рибальства, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 Як визначено у п. 1 ч. 1 розд. IV цих Правил, забороняється добування (вилов) водних біоресурсів\~під час\~здійснення любительського рибальства сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За приписами ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, по порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як визначено ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 зі зміні встановленими Постановою КМУ №1039 під 06.10.2021 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування коди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», що була чинною на момент заподіяння шкоди, затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів у водних об`єктах України. На підставі вказаної Постанови начальником відділу іхтіології регулювання рибальства та меліорації Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, здійснено розрахунок заподіяних [PERSON] матеріальних збитків, де за незаконне видобування відповідачем 98 штук «карася сріблястого» підлягає стягненню шкода на загальну суму 154938,00 грн (а.с.14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За загальним правилом позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У діях відповідача наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, між його діями (протиправною поведінкою) і спричиненою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок, наявна вина відповідача, що в сукупності є підставою для цивільно-правової відповідальності відповідача. Розрахунок завданої майнової шкоди на суму 154938,00 грн здійснено відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», який судом перевірено, арифметичних чи логічних помилок не виявлено. Відповідач доказів на спростування розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів на суму 154938,00 грн, суду не надав. Матеріалами справи підтверджено, що діями [PERSON] була завдана шкода природним ресурсам, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яка до теперішнього часу не відшкодована. Отже, прокурор, звертаючись до суду з даною позовною заявою, правильно виходив з того, що ненадходження коштів за порушення вимог природоохоронного законодавства негативно впливає на реалізацію заходів щодо їх охорони, а також створює економічні перешкоди у реалізації завдань та функцій, які покладені на державу, при цьому орган, уповноважений здійснювати захист інтересів держави в указаних правовідносинах, - Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області, належним чином не реагувало. З огляду на викладене, суд уважає, що позовні вимоги, заявлені прокурором в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача збитків. Оскільки позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за подання заяви у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виходячи з результату вирішення спору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1549,38 грн за ставками 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що діяли станом на 28.09.2023 дату звернення до суду.

Outcome: approved