Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2021 року [PERSON] направив до суду позовну заяву до Приватного підприємства «Нафтогазсистема», треті особи: [PERSON] , [PERSON] про захист прав споживачів, в якій просить стягнути з Приватного підприємства «Нафтогазсистема» на користь [PERSON] майнову шкоду, заподіяну викраденням автомобіля марки MAZDA CX-5, номер кузова [NUMBER] , білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску в сумі 554 420,00 грн, моральну шкоду в сумі 10000,00 грн, разом в сумі 564 420,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки MAZDA СХ-5, номер кузова [NUMBER] , білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску. 13 березня 2021 року позивач запаркував свій автомобіль на платній автостоянці, розташованій по [ADDRESS] , яка належить відповідачеві у справі ПП «Нафтогазсистема», керівником якого є третя особа в справі - [PERSON] . ПП «Нафтогазсистема» надає послуги зі зберігання та охорони транспортних засобів запаркованих на вищевказаному майданчику для паркування. Факт надання послуг з охорони ПП «Нафтогазсистема» підтверджується договором від 01 травня 2020 року № 7841628 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, укладеним між зазначеним підприємством і Приватним підприємством «Шериф-пульт 022». Позивач вказує, що прийняття відповідачем на зберігання 13 березня 2021 року автомобіля та оплата послуги зберігання підтверджується відповідним записом в журналі обліку транспортних засобів тимчасового зберігання на платній автостоянці, розташованій по вулиці О. Бальзака, 8-г у м. Києві, який належить відповідачеві. Охоронець зареєстрував 13 березня 2021 року автомобіль позивача в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Позивачем на початку березня 2021 року була сплачена чергова щомісячна вартість надання послуги зберігання автомобіля на платній автостоянці, про що охоронець і позивач розписались в журналі обліку транспортних засобів тимчасового зберігання та внесеної оплати за цю послугу постійними клієнтами. У зв`язку з цим позивач стверджує, що між сторонами була дотримана письмова форма договору. 20 березня 2021 року позивач прийшов на платну автостоянку за автомобілем, проте автомобіля на місці паркування не виявив і звернувся до охоронця платної автостоянки. З камер відеоспостереження було з`ясовано, що 17 березня 2021 року о 20:40 год під час чергування третьої особи в справі, [PERSON] , автомобіль позивача марки MAZDA СХ-5 під керуванням невідомої особи виїхав з території з платної автостоянки, тобто був викрадений. Як вказує позивач, автомобіль було викрадено з належної відповідачу автостоянки з вини його охоронців, які не забезпечили належний контроль за майном, прийнятим на зберігання та допустили проникнення на територію автостоянки сторонніх осіб. Зокрема, шлагбаум був постійно відкритим, особи, які заходили на платну автостоянку не перевірялись, що дозволило невстановленій особі на викраденому автомобілі безперешкодно покинути територію автостоянки. Позивач звернувся із заявою про викрадення автомобіля до Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві і на підставі його заяви 21 березня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12021100030000755 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. На теперішній час у кримінальному провадженні № 12021100030000755 здійснюється досудове розслідування, особи, що вчинили викрадення автомобіля не встановлені. Позивач стверджує, що неналежним наданням послуги з зберігання автомобіля, затримкою відшкодування майнових збитків в сумі 554 420,00 грн, залишення без розгляду усних та письмових звернень позивача, відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних із втратою автомобіля та затримкою відшкодування збитків, що позбавило його можливості пересуватись. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що на майданчику надаються послуги лише з паркування транспортних засобів, за що і стягується плата. Відповідачем не надавались [PERSON] послуги із зберігання належного йому автомобіля марки Mazda моделі CX5, д.н.з. [NUMBER] , та між позивачем та відповідачем відсутні будь-які укладені правочини, предметом якого є зберігання даного автомобіля. До позовної заяви позивачем не додано будь-яких належних і допустимих доказів, як-то: квитанція, номер чи жетон, що є підтвердженням укладенням між сторонами публічного договору зберігання автомобіля. Відповідач у своїй діяльності не керується нормами Правил № 115 з огляду, на що ПП «Нафтагазсистема» не ведуться журнали обліку транспортних засобів тимчасового зберігання, що є додатками до згаданих Правил №115. Твердження позивача про те, що відповідачем 13.03.2021 було зареєстровано належний йому автомобіль у журналі обліку щоденного та одноразового заїзду та виїзду транспортних засобів не відповідає дійсності, як і твердження позивача про те, що ним на початку березня 2021 року вносилась місячна плата за зберігання автомобіля, про що охоронець та позивач розписались у журналі обліку транспортних засобів тимчасового зберігання. По-перше, такий журнал відповідач у своїй діяльності не використовує, адже не надає послуги із зберігання автомобілів; по-друге, у березні 2021 року від позивача не надходила оплата за послуги паркування автомобіля, про що позивача було повідомлено листом від 25.10.2021 № 1 у відповідь на його претензію. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 15.02.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.07.2022 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Приватного підприємства «Нафтогазсистема»: копію статуту Приватного підприємства «Нафтогазсистема»; копію витягу з журналу реєстрації та зберігання на постійній основі транспортних засобів та оплати послуг із зберігання за період з 13 березня 2021 року по 17 березня 2021 року включно. Клопотання позивача [PERSON] в частині витребування копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань залишено без розгляду. 07.02.2023 представником позивача подано заяву про виклик свідків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 31.05.2023 представником позивача заявлено клопотання про залучення співвідповідача у справі (ПП «Шериф-пульт 022»). У судовому засіданні 13.07.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідача, оскільки в порушення вимог ЦПК України дане клопотання заявлено під час розгляду справи по суті, а не на підготовчому провадженні, і до позовної заяви додавалася копія договору охорони від 01.05.2020 з ПП «Шериф-пульт 022», у зв`язку з чим стороні позивача були відомі дані обставини. У судовому засіданні 05.10.2023 судом допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 26.10.2023 від представника відповідача надійшли письмові пояснення та надано статут Приватного підприємства «Нафтогазсистема» на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2022. У судовому засіданні 31.10.2023 представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом Транспортний засіб марки Mazda СХ-5, номер кузова [NUMBER] , білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску, належить на праві власності [PERSON] з 10.10.2020, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 21.03.2023 були внесені відомості до ЄРДР за № 12021100030000755 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, згідно з якими в період часу з 23 год 00 хв. 13.03.2021 по 11 год 30 хв. 20.03.2021 невстановлена особа зайшла на територію парковки, що розташована через дорогу навпроти буд. № 6 та 8 по вул. Бальзака у м. Києві, де, шляхом застосування спеціального пристрою для втручання в роботу технічних засобів охорони, незаконно заволоділа автомобілем марки Mazda, моделі CX-5, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , білого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Згідно з копією висновка експерта від 20.12.2021 № СЕ-19/111-21/58088-АВ середня ринкова вартість автомобіля марки Mazda, моделі CX-5, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , білого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. [NUMBER] станом на 13.03.2021 становила 554 420,00 грн. Відповідно до листа КП «Київтранспарксервіс» від 18.08.2021 № 058/05-3709 КП «Київтранспарксервіс» здійснює господарську діяльність на паркувальних майданчиках, визначених і закріплених за підприємством таблицею 1 до додатку № 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (із змінами та доповненнями) та наказом Департаменту транспортної інфраструктури від 25.03.2021 № Н-67 «Про затвердження переліку відведених майданчиків для паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах міста Києва». Вказаним вище рішенням Київської міської ради за підприємством закріплено майданчик для паркування з назвою: м. Київ, вул. Бальзака, 8-Г (вздовж лінії швидкісного трамвая) у Деснянському районі м. Києва, який розташовано на 8000000000:62:701:0019. Рішенням Київської міської ради від 11 жовтня 2018 року № 1873/5937 передано приватному підприємству «Нафтогазсистема» в оренду на 15 років земельну 8000000000:62:701:0019 для експлуатації та обслуговування автостоянки на вул. Оноре де Бальзака, 8-г у Деснянському районі м. Києва. Відповідно до п. 3.2 статуту ПП «Нафтогазсистема» предметом діяльності підприємства, зокрема, є діяльність транспорту: функціонування автостоянок; функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту; надання послуг: інші індивідуальні послуги. Також в матеріалах справи міститься договір від 01 травня 2020 року № 7841628 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, укладений між відповідачем та Приватним підприємством «Шериф-пульт 022». 25.10.2021 ПП «Нафтогазсистема» надало відповідь на претензію № 1 позивача, в якій зазначається, що Приватне підприємство «Нафтогазсистема» не надавало [PERSON] послуг із зберігання автомобіля, та між позивачем і ПП «Нафтогазсистема» відсутні будь-які укладені правочини, предметом якого є зберігання автомобіля Mazda CX5, д.н.з. [NUMBER] . Також у ПП «Нафтогазсистема» відсутні первинні документи, що підтверджують проведення [PERSON] оплати на користь підприємства за зберігання автомобіля, та такі докази не долучено позивачем до претензії. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, у судовому засіданні показав, що він також залишав свій автомобіль на стоянці по вул. Бальзака в період з 2011 року по травень 2019 року. Коли викрали машину [PERSON] , останній звертався до нього з запитанням чи бачив він щось. У період, коли свідок ставив свій автомобіль, охоронець показував, де можна припаркувати авто, а свідок платив кошти та розписувався в журналі. Свідок вважає, що платив не тільки за послуги паркування, а й за охорону автомобіля, оскільки стоянка огороджена, є відеокамери та собаки, письмового договору не було. Свідок [PERSON] , який є знайомим батька позивача, у судовому засіданні показав, що неодноразово ставив автомобіль по вул. Бальзака 8-Г, коли приїжджав в гості до свого знайомого. На стоянці працівники запевняли, що вони несуть відповідальність за збереження автомобіля. Розписувався в журналі, в якому були занесені дані та номер авто, письмового договору не було. Перед виїздом зі стоянки перевіряли дані. Свідок [PERSON] , яка є дружиною позивача, у судовому засіданні показала, що в березні 2021 року вони з чоловіком прийшли на стоянку, де протягом півроку ставили автомобіль постійно на зберігання, і побачили, що автомобіль відсутній, звернулися до працівників автостоянки. Працівники охорони підняли відеозаписи, на яких було видно, що автомобіль за три дні до цього викрали. Півроку вони з чоловіком оплачували стоянку автомобіля, при цьому піднімались до працівників та розписувались в журналі, де вказували номер автомобіля, дані водія. Стверджує, що вони з чоловіком були впевнені, що автомобіль знаходиться на зберіганні, оскільки там була охорона, камери, є шлагбаум та тривожна кнопка. Проплата здійснювалась щомісячно, працівники позивача запевняли, що автомобіль залишати на стоянці безпечно. За березень 2021 року оплата вносилась, але чи видавалась квитанція не пам`ятає. Батько позивача ставив там машину 9 років поспіль. Охоронці спочатку сказали, що свідок з чоловіком забрали машину, а після перегляду відеозаписів вибачались. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, у судовому засіданні показала, що з чоловіком, коли проживали в квартирі по [ADDRESS] , ставили свій автомобіль на стоянці по вул. Бальзака 8-Г 9 років поспіль з 2011 року по 2019 рік, оскільки стоянка огороджена, має відео спостереження, шлагбаум, працівники роблять обхід території. Працівник стоянки запевнив, що автомобіль в безпеці, а сама стоянка має договір охорони. Син з невісткою захворіли ковідом, коли одужали та прийшли на автостоянку, автомобіля не було. Свідок [PERSON] , який є батьком позивача, у судовому засіданні показав, що з 2011 року по 2019 рік ставив свій автомобіль на стоянці по вул. Бальзака, платив щомісячно за стоянку, а з 2020 року на цю стоянку ставив автомобіль його син. У березні 2021 року син зателефонував йому та повідомив, що викрали автомобіль, з відеозапису стоянки було видно, що стоянка була відкрита. Вказує, що коли він ставив автомобіль на автостоянку, працівниками відповідача вівся журнал обліку автомобілів, які в`їжджали на стоянку та виїжджали з неї, у стоянки був договір з охоронною фірмою «Шериф». Оплата проводилась на початку кожного місяця готівкою із занесенням в журнал, квитанції, як правило не давали. Ніхто з працівників стоянки не повідомив, що вони не несуть відповідальності за автомобіль, ніяких документів від працівників стоянки свідок та його син не отримували. Застосовані норми права та мотиви суду За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 936 ЦК України договір зберігання як договір, за яким одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування. Згідно з частиною першою статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі, зокрема, у випадку укладення договору між фізичною та юридичною особою. Відповідно до статті 977 ЦК України договір зберігання автотранспортних засобів належить до спеціальних видів зберігання та передбачає, що зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на підставі публічного договору. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). Згідно з пунктами 8, 12, 14, 15, 25, 27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (далі - Правила), на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки. Володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком. Володільцеві транспортного засобу, що користується послугами довготермінового зберігання, надається право на стоянку транспортного засобу в одному й тому ж місці. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зокрема, зобов`язаний: ознайомитися з цими Правилами, розписатися про це в журналі обліку транспортних засобів і виконувати всі вимоги Правил; оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами Правил, подати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять до комплекту обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником (телевізор, магнітофон, холодильник та інше майно). Перелік повинен бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами володільця та чергового приймальника; пред`явити транспортний засіб на огляд черговому приймальнику і після належного оформлення поставити його на місце зберігання, зафіксувавши від довільного руху; внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку. Автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. У разі коли особа вважає, що їй завдано збитків неналежним виконанням обов`язків за договором зберігання автомобіля, така особа повинна довести обставини як наявності у зберігача як суб`єкта підприємницької діяльності права на здійснення зберігання транспортних засобів на засадах підприємницької діяльності (тобто здійснення такої діяльності на професійній основі), так і укладення між сторонами саме договору зберігання у письмовій формі згідно з вимогами частини першої статті 937 ЦК України, відповідно до якої зберігач зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності, або наявність між сторонами укладення публічного договору зберігання транспортних засобів. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки договір зберігання автотранспортних засобів є спеціальним видом зберігання, а прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном), то саме вказаний документ є належним доказом виникнення між позивачем та відповідачем договірних зобов`язань щодо збереження автомобіля позивача. Однак позивачем не надано доказів того, що відповідач прийняв автотранспортний засіб позивача на зберігання, оскільки не надано квитанції, номера чи жетона. За твердженням позивача, він щомісячно протягом півроку сплачував кошти відповідачу за зберігання свого транспортного засобу, проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем до суду не надано. Договір від 01 травня 2020 року № 7841628 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони укладений між відповідачем та ПП «Шериф-пульт 022», як і показання свідків не є доказом існування між позивачем та відповідачем договірних зобов`язань щодо зберігання автомобіля. Вказані висновки кореспондуються з правовими позиціями Верховного Суду викладених у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 534/87/16-ц та від 15 лютого 2023 року у справі № 444/3133/19. З огляду на зазначене, існування договірних відносин між сторонами щодо зберігання автомобіля не доведено належними доказами у справі, а тому позовні вимоги [PERSON] до Приватного підприємства «Нафтогазсистема» про захист прав споживачів (відшкодування збитків, заподіяних викраденням автомобіля та моральної шкоди), є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed