Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатської області, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №224. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 червня 2016 року між ним та відповідачем укладено шлюб, відд шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що останній час з відповідачкою по справі подружнім життям не живуть. Спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. За час перебування в шлюбі часто розходились. Зазначає, що через відсутність взаємоповаги одне до одного, у них неприязні стосунки. За весь цей час майже не спілкуються. Через постійні сварки, та через те, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства їх шлюб розпався. Дитина проживає разом з матір?ю в [ADDRESS] . Вважає, що за даних обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний (юридичний) характер, оскільки жодних обов`язків як подружжя вони не несуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 08.11.2023 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, 08.11.2023 року представник позивача адвокат Бойко Богдан Богданович який діє на підставі ордера серія АО № 1103065 від 10.10.2023 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі та позов підтримують та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання 08.11.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Водночас, 07.11.2023 року до суду від відповідача поступила заява, в якій просить провести розгляд справи без її участі. Також, зазначено, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 01 червня 2016 року зареєстрували шлюб у Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №224. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серія [NUMBER] від 03 жовтня 2023 року. З копії свідоцтва про народження (повторного) серія [NUMBER] від 03 жовтня 2023 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позовній заяві обставини, що у сторін є малолітня дитина 2019 року народження, те що шлюбні відносини між ними припинено, кожен живе власним життям. Крім того, позивач вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам. Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у заяві від 07.11.2023, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, згоду відповідача, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved