Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису № 10855, вчиненого 22.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором №3581284 від 29.01.2021 року в сумі 9506,00 грн. , укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, за договором Факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 року , є ТОВ «Українські фінансові операції». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства , оскільки вчиняючи виконавчий напис нотаріус не переконався в безспірності вимог стягувача та порушив вимоги щодо процедури оформлення виконавчого напису. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с. 9-10). Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича витребувано копію виконавчого напису № 10855 від 22.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» суми боргу у розмірі 9506,00 грн. та копії документів на підставі яких вчинено вищезазначений виконавчий напис(а.с.17) та від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької Крістіни Олександрівни витребувано копії документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження № 67861533 та копії документів, які приватним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2023 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням № № 67973441, яке відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 10855, вчиненого 22.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 9506,00 грн(а.с.35-36). Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. на запити суду витребувані документи не надійшли . Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця знаходження. Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 22.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 10855 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» боргу в сумі 9506,00 грн. В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. на підставі виконавчого напису № 10855 від 22.11.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67861533. В межах виконавчого провадження № № 67861533 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. від 04.10.2023 року звернуто стягнення на заробітну позивача (а.с. 29). В позовній заяві позивачем зазначено , що про наявність виконавчого провадження № 67861533 вона дізналась з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Зазначене виконавче провадження відкрите приватним виконавцем Білецькою. К.О. щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 22.11.2021 року №10855 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором №3581284 від 29.01.2021 року в сумі 9506,00 грн. , укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, за договором Факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 року , є ТОВ «Українські фінансові операції». Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення прав грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особі (боржника). Згідно ст. 1082 ЦК України Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошові вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Проте, позивач не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги , а також не був повідомлений жодним чином про заміну кредитора, чим порушено права позивача на врегулювання даного питання в досудовому порядку. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості. Однією з умов вчинення виконавчого напису є: засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних документів. Що свідчить, про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису, а отже він повинен був відмовити Відповідачу у вчиненні виконавчого напису відповідно до норм Закону України «Про нотаріат». Отже , вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому не підлягає виконанню , у зв`язку з наступним . Відповідно до п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5: «Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця». Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» , нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 . Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульований Главою 14 Закону «Про нотаріат» та Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктами 2.1. і 2.2. пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту З Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року№ 1172. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться від 29 червня 1999 р. № 1172 у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не скасовує і не пом`якшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. В ст. 50 Закону «Про нотаріат» зазначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт ( подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого . Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~зі змінами внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Яка була також предметом розгляду Великої Палати Верховного суду та постановою від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 року залишена в силі. Таким чином, відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Копії документів , на підставі яких вчинено виконавчий напис № 10855 та копії документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження № 67861533 , які були витребувані судом від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. до суду не надійшли. Отже, під час судового розгляду, суду не надано копію нотаріально посвідченого договору та доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису. Суду не надано також і доказів того , що відповідачем надавалось нотаріусу підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, які необхідні для вчинення виконавчого напису, тобто нотаріусом порушено вимоги щодо процедури, яка має передувати вчиненню виконавчого напису. Таким чином з вищезазначеного вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності заборгованості позивача, вчинив виконавчий напис з порушенням вимог щодо процедури його оформлення, право вимоги не підтверджене належними доказами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн., сплата яких підтверджена документально (а.с.28).

Outcome: approved