Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Адвокат Явдошак О.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку загальною площею 1,17 га (ділянка № [NUMBER] 1,0200 га, ділянка № [NUMBER] 0,1500 га) призначену для ведення товарного виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 044506 від 18.03.2003 року в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали батьки позивача: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] і їм на праві власності по 1/2 частці кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. Крім того, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,17 га (ділянка № [NUMBER] 1,0200 га, ділянка № [NUMBER] 0,1500 га) призначена для ведення товарного виробництва. [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, [PERSON] (мати позивача) померла ще [INFO] . Після смерті матері [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] позивач вступила в управління спадковим майном батька, звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, являється єдиною спадкоємницею, частково оформила спадщину на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, адвокат Явдошак О.О., яка діє в інтересах [PERSON] , просить суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку загальною площею 1,17 га (ділянка № [NUMBER] 1,0200 га, ділянка № [NUMBER] 0,1500 га) призначену для ведення товарного виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 044506 від 18.03.2003 року в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Явдошак О.О. в підготовче судове засідання не з`явилися, остання просила справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити без участі представників Обертинської селищної ради (а.с. 31). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ІФ № 044506 від 18.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 651, [PERSON] (батько позивача), на підставі рішення Гарасимівської сільської Ради народних депутатів ХІІ сесії третього демократичного скликання від 27.02.2001 року, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 1,17 га до складу якої входять земельні ділянки: № [NUMBER] площею 1,0200 га, № [NUMBER] площею 0,1500 га, які розташовані на території Гарасимівської сільської ради, призначені для товарного виробництва (а.с. 4). [PERSON] батько позивача) з 07.10.1955 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (мати позивача) (а.с. 12) та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). 11.08.1984 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14). [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), а [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (батько позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батько [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон померлого батька, що підтверджується довідкою Гарасимівського старотинського округу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 192 від 17.08.2023 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 106/2002 від 26.04.2002 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (батько позивача) (а.с. 33-41), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка прийняла та частково оформила спадшщину після смерті батька [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на земельну ділянку загальною площею 1,17 га до складу якої входять земельні ділянки: № [NUMBER] площею 1,0200 га, № [NUMBER] площею 0,1500 га, які розташовані на території Гарасимівської сільської ради, призначені для товарного виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] , було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, який належить померлому [PERSON] (батько позивача), був виданий після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №\~352/02-31 від 15.07.2023 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved