Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

09 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою та просила встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] в с. Касянівка Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. В обґрунтування заяви зазначила, що 24.02.2022 р. у зв`язку зі збройною агресією рф проти України с. Касянівка опинилось в окупації. Ще з 2003 року її чоловік [PERSON] перебував на обліку з приводу ішемічної хворроби серця, страждав на гіпертонічну хворобу і з 20210 року визнаний особою з інвалідністю. В зв`язку з війною його стан здоров`я погіршився і 11.08.2022 р. потрапив до Куп`янської міської лікарні, де проходив лікування з 11.08.2022 р. по 22.08.2022 р. з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу в басейні правої мозкової артерії з лівостороннім геміпарезом, гемігіпестензією, дисциркуляторна гіпертоніко-атеросклеротична енцифалопатія ІІІ ступеню з лікворно-венозною дистензією. Після того, як вона забрала чоловіка з лікарні, оскільки лікування не принесло позитивного ефекту, продовжила за допомогою сестри чоловіка, яка працювала медсестрою, лікування вдома. 10 вересня 2022 року територія с. Касянівка звільнено, однак на території Дворічанської територіальної громади продовжували точитися бої. З 13.09.2022 року стан чоловіка погіршився і [INFO] він помер удома. Після смерті чоловіка з`ясувалось, що як в селі так і в сусідніх населених пунктах лікарняні заклади не працювали, не було можливості викликати швидку допомогу або сімейного лікаря, також не було можливості звернутися до державних органів влади, тому жодного документа про смерть чоловіка вона не отримала. Поховання чоловіка здійснено без отримання довідки про смерть. Лише наприкінці вересня 2022 року вона звернулася до сімейного лікаря, однак дізналася, що довідка про смерть за склавшихся умов видана бути не може. На цей час отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки їй не видано лікарську довідку про смерть. Встановлення факту смерті особи потрібне для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 року провадження по справі відкрито. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, та пояснила, що її чоловік [PERSON] за життя страждав на захворювання серця та гіпертонічну хворобу з 2009 р. чоловіку встановлено інвалідність І-ї групи. Під час окупації його паралізувало та він був госпіталізований до Куп`янської лікарні. Лікування його стан не поліпшало і через 3 тижні лікування вона його забрала додому. У догляді та лікування чоловіка їй допомагала його сестра [PERSON] , яка працювала медсестрою. Формально село було звільнене 10.09.2022 року, однак скрізь відбувались обстріли і точилися бої. [INFO] її чоловік помер, на її думку причиною смерті став інсульт. На час настання смерті ні сімейного лікаря ні представників влади у селі не було і 16.09.2023 р. без отримання жодних довідок про смерть чоловіка вона його поховала. Без відповідних лікарських документів, отримати свідоцтво про смерть неможливо. Представник заінтересованої особи Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень проти задоволення заяви не надав. Суд, вислухавши доводи заявника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 25 червня 1977 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, у зв`язку з чим Кондор змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу. Отже судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] [INFO] , уродженця с. Касянівка Дворічанського району Харківської області. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є сестрою її чоловіка, вони живуть по сусідству і їй відомо, що її чоловік [PERSON] перебував в лікарні. Його виписала паралізованим і вона допомагала сестрі за ним доглядати. Через 3 тижні після виписки з лікарні [INFO] він помер дома в [ADDRESS] і його поховали 16.09.2022 року. Оскільки неможливо було знайти лікаря або представника сільради через бої та обстріли то сестра і не отримала ніякої довідки про смерть. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сестрою [PERSON] , який з 11.09. по 22.09.2022 року перебував на лікуванні в Куп`янській лікарні з правостороннім інсультом, його паралізувало, оскільки має відповідну освіту і працювала медичною сестрою, то привезла брата до нього дому, після чого приїжджала робити йому перев`язки, масажі уколи. [INFO] брат помер. На скільки їй відомо його поховали у селі, довідку про смерть не отримали, оскільки через бої нікого неможливо було знайти. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є її сестрою. Чоловік сестри [PERSON] хворів, у нього був інсульт, потім від сестри дізналася про його смерть удома і 15 чи 16 вересня 2022 року приїхала з сусіднього села на поховання. Зі змісту виписки № 3556/341 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої неврологічним відділенням КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» «Куп`янська центральна міська лікарня» Широкопетля В.П. перебував на стаціонарному лікуванні з 11.08.2022 р. по 22.08.2022 р. з діагнозом - гостре порушення мозкового кровообігу в басейні правої середньої мозкової артерії з лівостороннім геміпарезом, гемігіпестензією, дисциркуляторна гіпертоніко-атеросклеротична енцифалопатія ІІІ ступеню з лікворно-венозною дистензією. Хворий себе не обслуговує, потребує постійного стороннього догляду, виписаний з лікарні за наполяганні родичів. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма 106/о) затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545: п. 2.2. Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину; п. 2.3. У разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину; п.2.4. Забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Отже, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, забороняється. Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та/або окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Абзацом 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п. ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визначених законодавством України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами у їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Зокрема, Європейський суд у рішенні, яке ухвалено 18 грудня 1996 року у справі «Лоізіду проти Туреччини», зазначив, що презумпція, закладена у статті 1 Конвенції, може обмежуватися винятковими обставинами, зокрема коли державі не дають змоги здійснювати свої повноваження на частині її території. Це може бути наслідком військової окупації збройними силами іншої держави, яка ефективно контролює зазначену територію, військових дій або повстання, дій іноземної держави на підтримку створення сепаратистської держави на території зазначеної держави. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022) зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, Указом Президента від 07 листопада 2022 року № 757/2022 на всій території України, в тому числі в смт Дворічна Куп`янського району Харківської області, де помер [PERSON] , введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжено, у зв`язку з чим факт смерті не було зареєстровано в установленому порядку. Постановою КМУ від 16.04.2022 № 457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» визначено, що перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій затверджено перелік наказом від 25.04.2022 № 75, згідно якого Дворічанська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, або перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). З огляду на вищевикладене, 15 вересня 2022 року заявниця була позбавлена можливості отримати документи, що підтверджують факт смерті свого чоловіка [PERSON] , а також будь-які лікарські довідки про смерть. Так, відповідно до вимог статті 318 ЦПК України щодо змісту заяви про встановлення факту смерті, у ній має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази про підтверджують цей факт. Всі вказані обставини зазначені у заяві [PERSON] та є очевидним, що органи РАЦС не зареєструють факт смерті її чоловіка лише на підставі її тверджень за відсутністю лікарського свідоцтва про смерть, яку вона не могла об`єктивно отримати через розташування села в зоні ведення активних бойових дій. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] у заявниці є об`єктивні перешкоди. Суд доходить висновку, що смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця села Кас`янівка Дворічанського району Харківської області, громадянина України, померлого [INFO] в селі Касянівка Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, тобто частини України, яка на той час звільнялась від окупації російської федерації, під час ведення бойових дій. Враховуючи, що заявник [PERSON] позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті своєї чоловіка , у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця села Кас`янівка Дворічанського району Харківської області, громадянина України, померлого [INFO] в селі Касянівка Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Також суд зазначає, що надані медичні довідки і показання свідків дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. Враховуючи те, що повномасштабна військова агресія російської федерації проти України розпочалася 24 лютого 2022 року, і наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, слід застосувати аналогію закону та відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться воєнні (бойові) дії/перебувають у тимчасовій окупації/оточені (блоковані), підлягає до негайного виконання. Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру".

Outcome: approved