Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 23 жовтня 2020 року з відповідачкою [PERSON] . Вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя між сторонами не склалось. Сторони мають різні погляди на життя та обов`язки подружжя. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка веде аморальний спосіб життя, вихованням та утриманням дітей не займається. Більше 6 місяців подружніх стосунків сторони не підтримують. Позивач вважає шлюб формальним. Тому просив суд шлюб розірвати. Судовий збір залишив за собою. Відповідачка відзиву на позов не подала. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала. Просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище « [PERSON] ». Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачці надати відзив на позовну заяву. Копію позовної заяви з додатками відповідачка отримала 30 вересня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Відповідачка подала до суду заяву про визнання позовних вимог. Дана обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені Судом Відповідно до свідоцтва про шлюб позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у шлюбі з 23 жовтня 2020 року, який зареєстрований Сереховичівською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 4. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ., [PERSON] , [INFO] . Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Відповідачка позов визнала. Просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Оцінка Суду Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Крім того, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи подружнє життя з відповідачкою не склалося. Відносини, які склались між сторонами носять негативний характер. Відсутні спільні інтереси та погляди на подальше спільне життя. Тобто шлюб носить формальний характер. Можливості збереження даного шлюбу немає. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивача, судовий збір слід залишити за позивачем. З цих підстав,

Outcome: approved