Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 07.07.2000. Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідач не виконує своїх обов`язків по утриманню їх спільної дитини, не приймає участі в його вихованні, не цікавиться розвитком, здоров`ям, формуванням світогляду. На підставі викладеного, позивачка звернулася з цим позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . 1.2. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у позові, та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач на протязі останніх двох років з дитиною майже не спілкується, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги майже не надає та навіть не вітає дитину з днем народження. Відповідач в судовому засіданні вказав, що він згоден з позовом. Він працює, отримує офіційну заробітну плату, але аліменти з нього чомусь не стягуються. Йому не цікаво де живе його син [PERSON] , його не цікавить життя його сина і він не планує з ним спілкуватися. Останній раз він спілкувався з [PERSON] минулого літа, з тих пір не спілкувався. 1.3. В судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що йому 12 років і він живе вдвох з мамою та навчається у школі в м. Світловодськ. Останній раз він спілкувався з батьком по телефону протягом однієї хвилини влітку минулого року, з тих пір батько йому не дзвонив, з днями народженнями не вітав. Він не хоче спілкуватися з батьком, тому що батько його обманув. Під час допиту в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивачки [PERSON] . Вона жила у позивачки з березня по жовтень 2022 року, після загибелі свого сина на війні. Протягом цього часу вона жодного разу не бачила [PERSON] , батька дитини позивачки - [PERSON] . [PERSON] лише один раз за цей час дзвонив сину та пообіцяв подарувати йому новий телефон, але обіцянку не виконав. В інші рази [PERSON] епізодично спілкувався з сином під час телефонних дзвінків позивачці. [PERSON] згадував батька та казав, що він батьку не потрібен. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.10.2011 Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] у с. Білозір?я Черкаського району Черкаської області, про що 17.10.2011 зроблено відповідний актовий запис № 54. При цьому, батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.07.2020 у справі № 703/1638/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.05.2023 у справі № 707/372/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом, виданим 17 вересня 2020 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 703/1639/20, за період з 01 червня 2020 року до 01 грудня 2022 року в сумі 92799,68 грн. 2.2. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.07.2022 Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.07.2022. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією договору-купівлі продажу від 22.04.2021, [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки - акту, виданої квартальним комітетом № 17 виконавчого комітету Світловодської міської ради, [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] , який не зареєстрований, але проживає за даною адресою. Згідно з довідкою № 103, виданою 08.08.2023 КЗ «Ліцей №3 «Лінгвіст» Світловодської міської ради», [PERSON] є учнем 5 класу КЗ «Ліцей №3 «Лінгвіст» Світловодської міської ради». Дитина завжди охайна, доглянута, регулярно відвідує заняття в ліцеї. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться успіхами та вчасно реагує на зауваження до дитини. Батько [PERSON] , контакту із закладом, де вчиться дитина, не підтримує і з вчителями не спілкується, батьківськи збори жодного разу не відвідував. 2.2. У висновку від 30.10.2023 Виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області вказав, що [PERSON] вказав про категоричне заперечення ним проти позбавлення його батьківських прав щодо сина. В підсумку, Виконавчий комітет вказав про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина [PERSON] . 3. Релевантні джерела права 3.1. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3.2. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 3.3. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 3.4. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року по справі № 466/9380/17 вказано, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. 3.5. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року по справі № 203/3505/19 зроблено висновок про те, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. На думку суду, позбавлення батьківських прав, як вірно вказано у вищезазначеній постанові Верховного Суду, є крайнім заходом, який застосовується у виняткових випадках та виключно тоді, коли невиконання батьківських обов`язків зумовлено винною, усвідомленою поведінкою одного з батьків, що негативно впливає на фізичний, духовний, психологічний розвиток дитини як складові її виховання. Вихованням є процес залучення особистості до засвоєння вироблених людством цінностей, створення сприятливих умов для реалізації нею свого природного потенціалу та творчого ставлення до життя, спрямований на утвердження суспільно значущих норм і правил поведінки особистості. Процес виховання є двостороннім (обов`язкова взаємодія (вихователя і вихованця) та виявляється в піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, наданні дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створенні умов для отримання дитиною освіти, тощо. Зі змісту вищенаведених письмових доказів, а також зі змісту пояснень позивачки, відповідача, їх дитини та показань свідка вбачається, що відповідач протягом тривалого часу (щонайменше з літа 2022 року) не бере участі у процесі виховання дитини, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться створенням умов для освіти дитини, взагалі не докладає зусиль для спілкування з дитиною особисто або дистанційно. В судовому засіданні відповідач прямо вказав, що йому не цікаво де живе його син [PERSON] , його не цікавить життя його сина і він не планує з ним спілкуватися. На думку суду, вищеописана поведінка батька негативно впливає на розвиток дитини, оскільки батько свідомо позбавив дитину своєї уваги та піклування. Таким чином, відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від будь-якої участі у процесі виховання дитини. Підсумовуючи викладене, а також враховуючи відсутність заперечень у відповідача проти задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задовольнити. При цьому, суд в порядку ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок ґрунтувався на неповному з`ясуванні обставин щодо позиції батька дитини. В даному випадку, позбавлення батьківських прав батька дитини відповідає інтересам самої дитини, оскільки особа, яка відкрито заявляє про втрату будь-якого інтересу до дитини та про відсутність планів щодо спілкування з дитиною, не повинна мати будь-яких прав щодо дитини. 5. Розподіл судових витрат та інші процесуальні питання 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією від 22.08.2023 про сплату судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. Вказана сума збору має бути стягнута з відповідача на користь позивачки. 5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У позовній заяві позивач вказала про наявність у неї витрат на правничу допомогу. Зокрема, до позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 22.08.2023, укладеного позивачем з адвокатом Чупілко М.В. з приводу складення позовної заяви до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, а також квитанцію від 22.08.2023 про сплату позивачкою на користь адвоката суми в розмірі 4000 грн. Разом з тим, позивачка не надала опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Без цього документа суд не може встановити за які саме роботи позивачка заплатила адвокату, яким був обсяг та тривалість цих робіт тощо. Отже, слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved