Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

В жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з АТ «Смоли» заборгованість по заробітній платі за період з червня 2021 року по жовтень 2022 року у розмірі нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2002 року він працює на посаді старшого майстра у ДП «Смоли», яке з 30.06.2022 року було реорганізовано у АТ «Смоли». З червня 2021 року йому була нарахована та невиплачена заробітна плата. Окрім того, з довідок Пенсійного фонду України вбачається, що з 2021 року відповідач не сплачував за нього страхові внески. З відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків ГУ ДПС у Дніпропетровській області станом на 13.09.2022 року № 0403-22-05693 вбачається, що за період з 2 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року у відомостях відображено про нарахований та виплачений дохід та податки, суми утриманого податку з цього доходу на його ім`я, однак фактично цього здійснено не було. Згідно виписок за картковим рахунком клієнта Відділення АТ «Укрсиббанк» від 22.09.2022 року, що видана на його ім`я, вбачається, що за період з 01.04.2021 року по 22.09.2022 року були часткові зарахування заробітної плати. Будь - яких інших зарахувань заробітної плати на картковий рахунок не надходило. Також у будь - який інший спосіб заробітна плата йому не виплачувалась. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працює у ДП «Смоли» з 13.03.2002 року на посаді старшого майстра, яке з 30 червня 2022 року реорганізовано у АТ «Смоли». Позивачу нарахована заробітна плата за період часу з липня 2021 року по жовтень 2022 року у розмірі 89769 гривень 65 копійок, яка не виплачена відповідачем, що підтверджується довідкою АТ «Смоли» №40 від 08.06.2023 року. Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості перед позивачем із заробітної плати станом на момент винесення рішення. Оскільки відповідач не спростував доводи викладені позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі за період часу з липня 2021 року по жовтень 2022 року у розмірі 89769,65 грн., згідно довідки №40 від 08.06.2023 року, виданої АТ «Смоли». На підставі п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved