Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до виповнення повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] між сторонами по справі Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] про що у книзі реєстрації зроблено актовий запис за № 2; Від даного шлюбу народились діти : [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Упродовж тривалого часу вони не підтримують сімейних стосунків із відповідачем та проживають окремо. Батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровою та працездатною особою, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання трьох дітей у зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засіданні не з`явилась, хоча подала заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності. Крім того подала відзив на позов згідно якого заявлені позовні вимоги не визнає з огляду на те, що позивач разом із синами [PERSON] та [PERSON] проживає за межами території України. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі, який узгоджено із [PERSON] . Крім того, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] . З такими вимогами позивач категорично не погоджується, оскільки дитина повністю перебуває на його утриманні та не проживає із позивачем. Відповідач на даний час знаходиться за межами України, проте повністю утримує дитину, передає батькам кошти для забезпечення належних умов його проживання. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] 2011 р.н. Стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2020 р.н. в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2007 р.н. Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 8; Батьками [PERSON] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] ; Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2011 р.н. Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 6; Батьками [PERSON] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] ; Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 2020 р.н. Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 47; Батьками [PERSON] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] ; Сторони не заперечували, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю позивачем по справі [PERSON] та повністю перебувають на її утриманні. Разом із тим, як убачається із довідки Колодіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 від 27 вересня 2023 року, [PERSON] навчається у 6 класі Колодіївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області. Згідно наданою характеристики на учня, вбачається, що Ром [PERSON] навчається із першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Навчається не в повну міру. Має змішану пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал, виявляє логічне мислення. Справляє враження компанійської дитини, позитивно сприймає оточуючих, легко підтримує бесіду. Бере активну участь у громадському житті школи та учнів, скромний, веселий. Товариський. На даний час належний догляд за Макаром здійснюють дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] , з якими він і проживає за адресою : [ADDRESS] . Згідно рахунку акту виконаних робіт вбачається, що [PERSON] було надано послуги : а саме 06.06.2023 року комплексна профілактична гігієна 1120 грн; 09.06.2023 року лікування гострого глибокого карієсу 47з. гострого середнього карієсу 37з, зняття відбитку на ортодонтичний апарат, ортодонтична діагностика 1800 грн; 01.07.2023 року здача ортодонтичного апарату (не змішаного) на верхню щелепу 30000 грн; 10.07.2023 року застосування ортодинтичної лицевої маски 1900 грн; 31.07 02.08. 2023 р ортодонтичні огляди по 450 грн. Платником вказаних послуг є батько дитини [PERSON] . Таким чином із наданих сторонами письмових доказів, судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю позивачем по справі [PERSON] та повністю перебувають на її утриманні, а неповнолітній [PERSON] проживає із батьками відповідача по справі [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні. Відомості про місце роботи та розміру доходу, який отримує відповідач, суду не надано. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей\~12\~та\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. В свою чергу положення ч. 1 ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року передбачено: «У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова уваги приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», а також згідно ч. 8\~ст. 7 СК України\~- «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим рахуванням інтересів дитини». У принципі 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до ч. 3\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Крім того,\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частинами першою та другою\~статті 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо забезпечення дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поняття прожиткового мінімуму визначене в\~Законі України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року. Це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється щороку на дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років згідно\~Законів України «Про Державний бюджет України». Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. У\~статті 76 ЦПК України\~зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не у повній мірі виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей [PERSON] та [PERSON] які проживають разом із матір`ю позивачем по справі [PERSON] та повністю перебувають на її утриманні. Разом із тим, суд враховує, що відповідачем надано належні та допустимі докази про те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , проте вказана обставина не може бути підставою для звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Суду не надано відомостей про стан здоров`я відповідача, який би підтверджував певні обмеження та дані, що за своїм матеріальним становищем відповідач не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову (14.07.2023 року) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в користь позивача на утримання [PERSON] слід відмовити. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Outcome: partial