Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

В травня 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що дитина [PERSON] , [INFO] , є племінником позивача, сином рідної сестри її чоловіка - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер. Тимчасово дитина влаштована до родини позивача. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв, не виконує батьківські обов`язки, вихованням та утриманням своєї дитини не займається, не піклується про її матеріальний стан, розвиток, життя та здоров`я, не забезпечує дитину харчуванням, одягом. Тобто, відповідач самоусунулася від виконання свого батьківського обов`язку, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Ухвалою суду від 12.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.10.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснила, що дитина [PERSON] , [INFO] , є рідним племінником її чоловіка. У березні 2023 року племінник прийшов до них в гості і не захотів повертатися додому, бо мати зловживає спиртним напоями. Відповідач не займається вихованням та утриманням дитини, дитина не має окремої кімнати, не має де вчити уроки, не має що їсти, не має сезонного одягу за статтю та розміром. Пенсію по втраті годувальника [PERSON] витрачає на свій розсуд, а не на потреби дитини. Зі слів дитини знає, що він тікав з дому, сидів на сходах, бо вдома постійно відбуваються бійки, сварки між відповідачем та її співмешканцем. Батько дитини помер. Тимчасово дитина влаштована до родини позивача та перебуває на її утриманні. Вона забезпечила дитину всім необхідним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що з 2003 року вона мешкала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. В 2009 році у них народився син [PERSON] , тому в 2010 році вона з [PERSON] зареєстрували шлюб. В 2011 році її чоловік [PERSON] помер. Вона здебільшого була зайнята на роботі, вихованням та доглядом сина займалася бабуся. Приблизно з 4 класу син постійно мешкав з нею та вона займалася його вихованням. Останні два роки вона зловживає алкогольними напоями. У неї з співмешканцем дійсно часто виникають сварки, але сина він не ображав. Вони втрьох мешкали в однокімнатній квартирі, у сина є окреме ліжко, журнальний стіл для виконання уроків. Зі школи скарг на неохайний вигляд сина не надходило. Учбове приладдя видавали в школі, чого не вистачало, докупала вона. Її син [PERSON] , 2009 року народження з квітня 2023 року проживає у тітки [PERSON] . Вона не заперечує, щоб дитина мешкала з позивачем, оскільки має намір їхати на заробітки до Польщі, проте заперечує проти позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні представник третьої особи - Яковлев Ю.О. підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач самоусунулася від виконання свого батьківського обов`язку, життям дитини не цікавиться, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, що негативно вливає на сина. Дитина не має належного догляду, харчування, одягу, оскільки пенсію по втраті годувальника [PERSON] витрачає на свій розсуд, але не для забезпечення потреб дитини. З відповідачкою проводилась профілактична робота, але позитивних зрушень не було. Під час відвідуваня родини в квартирі знаходились сторонні особи, які вживали алкогольні напої. В квартирі безлад. Відповідачці надавалися рекомендації та розяснення щодо зміни кола спілкування та приділення належної уваги до виховання та забезпечення базових потреб сина. Дитину влаштовано до родини родичів. На теперішній час хлопець став більш активним у навчанні, відвідує спортивну секцію. Підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] вбачається, що умови проживання незадовільні, дитина не має окремої кімнати, є тумбочка де титина наче виконує домашнє завдання (а.с.9). Відповідно до довідки - характеристики, виданої ОСББ «Три оселі», на [PERSON] за місцем проживання постійно надходять скарги за куріння на маршових сходах в під`їзді, в квартирі постійні п`янки з невідомими особами, практично завжди перебуває в стані алкогольного сп`яніня, на будь-які зауваження не реагує, належного догляду за дитиною не має (а.с 12). З характеристики дитини, складеної за місцем навчання, дитина має хороший фізичний і достатній розумовий розвиток, однак навчається не в міру своїх можливостей. Сім`я рахується у школі як неблагодійна, тому [PERSON] мав проблеми з відвідуванням уроків під час навчання в режимі онлайн. Домашнім вихованням дитини мати не займається, вона не приділяє синові уваги, у матеріальному плані не забезпечила всіма необхідними для навчання засобами (а.с. 11). Наказом служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області №06/23- ОД від 16.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано у родину [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки батько дитини помер, а мати веде асоціальний спосіб життя (а.с.13). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої головою квартального комітету № 23 Олександрійської міської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: [PERSON] - власник, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - племінник (а.с 15). З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] складеного 20.03.2023 року вбачається, що позивач створила належні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.10). Дитина [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що хоче мешкати з позивачем. Коли востаннє бачився з матір`ю пригадати не може. Коли жив вдома, мати зловживала алкогольними напоями, била його, вдома не було їжи. Буде підтримувати з матір`ю зв`язок якщо вона покине пити та змінить своє ставлення до нього. Підтримує рішення тітки звернутися до суду з цим позовом та висловив згоду на позбавлення матері батьківських прав відносно нього. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Олександрійської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що надав висновок №129/9/10/3 від 21.04.2023 року (а.с.14). У висновку відображено, що під час вивчення цього питання службою у справах дітей Олександрійської міської ради було встановлено, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, схильна до вживання алкогольних напоїв, веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на сина. Дитина не має належного догляду, не отримує збалансоване харчування, оскільки пенсію по втраті годувальника [PERSON] витрачає на свій розсуд, а не для забезпечення мінімальних базових потреб дитини. Хлопчик немає сезонного одягну, не забезпечений канцелярським приладдям. Враховуючі дані обставини, родина була взята на облік, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. З матір`ю проводилась відповідна профілактична робота, але позитивних зрушень не було. Ситуація загострилась у лютому - березні 2023 року та наказом начальника служби у справах дітей м/л Володимира було тимчасово влаштовано до його тітки [PERSON] , [INFO] ,. До служби у справах дітей [PERSON] протягом цього часу не зверталась, хоча і була два рази запрошена на комісію із питань захисту прав дитини. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 09.05.2023 року, отже аліменти стягуватимуться з цієї дати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача наступним чином: судовий збір за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав, сплачений позивачем при подачі позову, слід стягнути на користь позивача в розмірі 1073,60 грн., та судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду за майнову вимогу про стягнення аліментів, слід стягнути в дохід держави з відповідача в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved