Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за спожиту теплову енергію у розмірі 32439,10 грн., 1947,88 грн. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, та 919,78 грн. три відсотки річних. Як на підставу позовних вимог вказано, що в опалювальних сезонах 2018-2023 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] . На ім`я відповідального квартиронаймача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. Позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.06.2023 на суму 32439,10 грн., за яку відповідач не сплатила, отже не виконала свої зобов`язання, чим завдала позивачу матеріальну шкоду. Надіслана відповідачу досудова вимога (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №339-ф42 від 01.06.2023 залишилась без задоволення та відповіді. Крім того, за період з 01.12.2018 по 01.02.2022 відповідачу нараховано 1947,88 грн. інфляційних втрат та 919,78 грн. трьох відсотків річних. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Про належне повідомлення відповідача про розгляд справи по суті свідчить зворотне повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваних сезонів (від 11.11.2018, від 04.11.2019, від 09.11.2020, від 07.11.2021 та від 23.11.2022). Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №16.27-29467-2023 від 19.09.2023 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належи 1/3 частка вищевказаної квартири, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка №347061560 від 19.09.2023. Як вбачається з нарядів про підключення будинків до мереж теплопостачання, позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення в будинок, в якому розташована квартира, в якій зареєстрована відповідач. Позивач в своєму позові зазначає, що на ім`я [PERSON] , відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. Згідно пункту 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачам послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинна за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. Проте, відповідач отримані послуги в повному обсязі не оплатил. Так, з 01.11.2018 по 01.06.2023 заборгованість за надані послуги склала: основний борг за надані послуги 32439,10 грн., три відсотки річних 919,78 грн., інфляційні втрати станом на час подачі позову 1947,88 грн. У червні 2023 року відповідачу надсилалося попередження (в порядку досудового урегулювання сплати боргу) №339-ф44 від 01.06.2023 про оплату боргу в сумі 32406,53 грн., який утворився станом на 01.06.2023, який в повному обсязі погашено не було. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, відповідно вони є боржниками у зобов`язальних правовідносинах. Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved