Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

25.10.2023 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: диплома серія [NUMBER] , виданого Одеським технологічним інститутом харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова 15 червня 1989, на ім`я (російською мовою) « [PERSON] »; запису у наказі Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В. Ломоносова від 31.08.1984р. №213-03: на ім`я « [PERSON] », гражданина ДРА, зачислить студентом 1 курса факультета технологии хранения зерна с 20 августа 1984г. с виплатой степендии в размере 90 руб. в мес. с 20.08.1984г.; запису у витязі з наказу Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова від 30.06.1989р. №116-03: на ім`я « [PERSON] » присвоить квалификацию инженера - технолога по специальности - хранение и технологии переработки зерна. Всем молодым специалистам, окончившим институт в 1989г. предоставить отпуск с 1 по 31 июля 1989г.; запису про видачу диплома [NUMBER] від 15.06.1989. реєстр №15, на ім`я « [PERSON] ». Заяву обґрунтовано тим, що 22.08.2023 [PERSON] звернувся за призначенням пенсії, проте 31.08.2023 отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішення по відмову у призначені пенсії яка мотивована тим, що заявник не має права на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Оскільки згідно з наданих документів не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 30.06.1989 в Одеському національному технологічному інституті харчування, оскільки в дипломі [NUMBER] від 15.06.1989р. та архівній довідці №02/302 від 15.06.2023р., прізвище та ім`я не відповідає паспорту, а також стаж з 15.10.1993 по 27.07.1994р. (довідка №259 від 04.07.1997р. про безробіття) не вказано підставу видачі та прізвище та ім`я не відповідає паспорту). Таким чином, з метою надання [PERSON] можливості отримувати пенсію за віком після досягнення віку 60 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років (право по 31.12.2023), існує необхідність встановити факти, що мають юридичне значення. В досудовому порядку врегулювати це питання немає можливості. [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте 13.11.2023 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав заявлені вимоги (а.с. 29). Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, проте 13.11.2023 до суду надійшло пояснення по даній справі в якому зазначається, що в документах [PERSON] не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 30.06.1989 в Одеському національному технологічному інституті харчування, оскільки в дипломі [NUMBER] від 15.06.1989р. та архівній довідці №02/302 від 15.06.2023р., прізвище та ім`я не відповідає паспорту, а також стаж з 15.10.1993 по 27.07.1994 (довідка №259 від 04.07.1997р. про безробіття) не вказано підставу видачі та прізвище та ім`я не відповідає паспорту). Оскільки в документах позивача виявлені розбіжності, заявник не може використати своє право на призначення пенсії. Крім того, представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в наданому поясненні просить розглянути справу без участі його представника (а.с.28). Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що заявник [PERSON] отримав рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки у заявника відсутній необхідний страховий стаж (а.с. 11). Згідно довідки деканату по роботі з іноземними студентами Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова виданої 02.09.1992 вбачається, що громадянин Афганістану « [PERSON] » (мовою оригіналу - російською) в 1989 році закінчив Одеський технологічний інститут харової промисловості ім.М.В.Ломоносова за спеціальністю технологія переробки зерна і йому присвоєна кваліфікація інженер-технолог та присвоєно наукову ступінь магістра технічних наук (а.с.12). З копії диплому [NUMBER] , виданого 15 липня 1989, вбачається, що « [PERSON] » 1984 року вступив до Одеського технологічного інститут харової промисловості ім.М.В.Ломоносова та 1989 закінчив вказаний інститут за спеціальністю технологія переробки зерна. Рішенням Державної екзаменаційної комісії «Саид Валид» присвоєно кваліфікацію інженер технолог. Особливим рішенням Державної екзаменаційної комісії Саид Валид присвоєно наукову ступінь магістра технічних наук (а.с.13, 18). Як вбачається з архівної довідки Одеського національного технологічного університету від 15.06.2023 №02/302 у документах архівного фонду Державного закладу «Одеський національний технологічний університет» у наказі Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова від 31.08.1984р. №213-03 значиться: « [PERSON] , гражданина ДРА, зачислить студендом 1 курса факультета технологии хранения зерна с 20 августа 1984г. с выплатой стипендии в размере 90руб. в мес. с 20.08.1984г.» - (мовою оригіналу- російською). Денна форма навчання. У витязі наказу Одеського технологічного інституту харчової помисловості ім.М.В.Ломоносова від 30.06.1989 №116-03 значиться: « [PERSON] присвоить квалификацию инженера-технолога по специальности - хранение и технология переработки зерна. Всем молодым специалистам, окончившим институт в 1989г. предоставить отпуск с 1 по 31 июля 1989г.» - (мовою оригіналу - російською) ( а.с.19). З довідки Савранського районного центру зайнятості від 12.08.2016 №341 вбачається, що [PERSON] значився на обліку в Савранському районному центрі зайнятості з 15.10.1993 по 27.07.1994 (а.с.20). З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2008 Савранським РВГУМВС України в Одеській області, вбачається, що він виданий на прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Кабул Афганістан (а.с.7). З копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 26.08.2022 Савранською ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області вбачається, що [PERSON] отримав ідентифікаційний номер - [NUMBER] (а.с.10). Статтею 46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги позагальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт того, що диплом серія [NUMBER] , виданий Одеським технологічним інститутом харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова 15 червня 1989, на ім`я (мовою оригіналу - російською) « [PERSON] »; запис у наказі Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В. Ломоносова від 31.08.1984р. №213-03: на ім`я (мовою оригіналу - російською) « [PERSON] », гражданина ДРА, зачислить студуентом 1 курса факультета технологии хранения зерна с 20 августа 1984г. с виплатой степендии в размере 90 руб. в мес. с 20.08.1984г.; запис у витязі з наказу Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім.М.В.Ломоносова від 30.06.1989р. №116-03: на ім`я (мовою оригіналу - російською) « [PERSON] » присвоить квалификацию инженера - технолога по специальности - хранение и технологии переработки зерна. Всем молодим специалистам, окончившим институт в 1989г. предоставить отпуск с 1 по 31 июля 1989г.; запис про видачу диплома [NUMBER] від 15.06.1989. реєстр №15, на ім`я (мовою оригіналу - російською) « [PERSON] » належить заявникові, що, зокрема, свідчить відповідність у наданих документах, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою диплом та наданих заявником документів, а лише підтверджує належність таких заявнику, що у подальшому надасть йому можливість реалізувати своє право на оформлення пенсії. Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved