Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 49\~065,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 39\~939,21 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 9\~126,24 грн., а також судовий збір. В обґрунтування своїх вказує на те, що 12.02.2014 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Тарифів АТ «КБ «Приватбанк». В подальшому, відповідачем 12.03.2020 року підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Позивач на виконання умов договору надав відповідачу грошові кошти у кредит, але у зв`язку з невиконанням відповідачем умов надання таких послуг у нього утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов надання таких послуг у нього утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання у справі призначено на 09.11.2023 року. Позивач подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час, місце та дату його проведення повідомлений у встановлений законодавством порядку. Будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу суду відповідач не надав. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Крім того, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про огляд веб-сайту. Подане клопотання обґрунтовано приписами частини сьомою статті 85 ЦПК України. Зазначений доказ: певний розділ, який міститься на веб-сайті privatbank.ua/terms, за твердженням позивача має містити «Умови та правила надання банківських послуг» у редакції станом на підписання заяви про приєднання відповідачем. Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив у його задоволені з огляду на таке. Частиною сьомою статті 85 ЦПК України визначено, що у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Огляд веб-сайту є фіксацією певних обставин, які можливо зафіксувати саме на момент здійснення такого огляду. Відповідно жодного доказового значення такий факт фіксації здійснений на момент проведення судового засідання для встановлення тієї чи іншої редакції «Умови та правила надання банківських послуг», і тим більше редакції станом на підписання заяви про приєднання відповідачем, не матиме. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом 12.02.2014 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Тарифів АТ «КБ «Приватбанк». В подальшому, відповідачем 12.03.2020 року підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Відповідач отримав декілька банківських карток, емітованих позивачем, у тому числі із встановленим кредитним лімітом у розмірі 40\~000 грн. Згідно із довідкою позивача за заявою відповідача, він отримав декілька банківських карт. Відповідач користувався вказаними грошовими коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою. Проте, неналежним чином виконував своє зобов`язання щодо сплати суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 49 065,45 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 39 939,21 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 9 126,24 грн. В підтвердження цього твердження позивачем надано відповідні розрахунки, складені самим позивачем. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі ст. 1056-1 ЦПК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до приписів статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Приписами статті 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором у строк, встановлений цим договором, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог.

Outcome: approved