Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

У жовтні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Позов обґрунтовано тим, що з 02.08.2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, сторони фактично припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, не мають наміру примиритися. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Ухвалою від 16.10.2023 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.11.2023 представник позивачки - адвокат Шпирук В.Г. (діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги Серії АІ №1469799), подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У заяві також просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. 13.11.2023 відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві повідомив, що позовні вимоги визнає та зазначив, що строк для примирення сторонам не потрібен. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 серпня 2003 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №648. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачці 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved