Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

\~ В\~серпні 2023\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів\~на\~утримання неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~вказавши,\~що вона\~з відповідачем\~перебуває у\~шлюбі від\~якого [INFO] народилася\~донька,\~яка проживає\~разом із\~позивачкою та\~знаходиться на\~повному її\~утриманні.\~ [PERSON] \~стверджує,\~що з\~11.02.2022\~року з\~відповідачем проживають\~окремо,\~відтоді останній\~й припинив\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання спільної\~доньки,\~тому просила\~суд стягнути\~з [PERSON] \~аліменти на\~її користь\~в розмірі\~в розмірі\~1/4 частки з усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від 21.08.2023 року (дня пред`явлення даного позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 22.08.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ Дослідивши\~матеріали справи\~та письмове\~клопотання позивача,\~відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~згідно з\~якою у\~разі неявки\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи\~чи в\~разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 21.01.2017 року Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.01.2017 року. В шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . В обґрунтуванні позовних вимог, позивачка стверджує, що дитина проживає разом із нею, а з 11.02.2022 року з відповідач проживає окремо від них, відтоді останній припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільної доньки. З`ясовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, а також обґрунтованість доводів сторін, наведених ними в обґрунтування та заперечення позовних вимог, судом також враховується наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~статті 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді даної справи судом також приймаються до уваги положення ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини. У відповідності до\~ст.\~182\~СК\~Ук раїни\~суд також враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.142 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору, тому, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. В силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, решту судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 280-289 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про причини неявки не повідомив та відзиву на позов не подав,

Outcome: approved