Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 06.06.2023 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява ТОВ "ЄАПБ" до відповідачки [PERSON] , згідно вимог якої позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №155874227 в розмірі 21 327 грн., з яких 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 327 грн. сума заборгованості за відсотками, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 05.03.2021 було укладено кредитний договір №155874227. 11.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. В подальшому 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за вище вказаним кредитним договором та відповідно ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 21327,00 грн. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, у неї виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача і змусило останнього звернутися до суду з цим позовом. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у прохальній частині позову. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала, відзиву до суду не подавала. Її представник [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, натомість до суду надав клопотання про розгляд справи без його та відповідача участі, проти позову заперечує та просить суд під час ухвалення рішення по справі врахувати практику розгляду аналогічних справ у судах першої інстанції. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 05.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 155874227, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн. на строк 30 днів ( п. 1.2 договору) (а.с. 6-8). Акцент оферти позичальником (підписання договору Одноразовим ідентифікатором) було здійснено шляхом відправлення 05.03.2021 року о 18 год. 34 хв 41 с. позичальнику на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний нею в заявці на отримання кредиту, одноразового персонального ідентифікатора №MNV7XQ77, який був введений позичальником товариству 05.03.2021 о 18 годині 35 хвилин 43 секунди, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 1.4, 1.4.1 договору передбачено дисконтний період, згідно якого за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою 1,54% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно п. 1.4.2 договору передбачено умови продовження дисконтного періоду на умовах п. 1.3 договору, з наступного дня після закінчення визначеного п. 1.2 договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється вже за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 1,54 % річних в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Пунктом 1.4.3 договору передбачено випадки користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку передбачені п. 1.3 договору, умови нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 1.7. сторони погодили, що факт користування позивальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною у розумінні ст.. 212 ЦК України, яка має наслідком провадження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору). Відповідно до п.п.2.2.2.1 позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному цим Договором. Окрім того, згідно змісту п. 4.2 сторони кредитного договору узгодили строк дії договору який обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7 договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору діють до повного їх виконання. Пунктом 4.3. сторони погодили, що відсотки, нараховані після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання ,у розмірі визначеному в п. 1.7.2 договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно додатку № 1 до договору сторони погодили графік розрахунків, де наступний термін платежу за кредитним договором є 04.04.2021, саме цієї дати позичальнику необхідно було сплатити суму кредиту у розмірі 6 000 грн, та нараховані проценти у розмірі 2772,00 грн . (а.с. 8 на звороті). Як вбачається з договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 , укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором, укладеним з [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.9-11). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 21327,00 грн., яка складається із наступного: 6000 грн. - заборгованість по кредиту; 15327,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Правове врегулювання правовідносин. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Оцінка суду. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підтвердження позовних вимог позивачем надано засвідчені копії: кредитного договору № 155874227 від 05.03.2021 року; графіку розрахунків заборгованості; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 155874227; Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 05.03.2021 року; договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року; витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 20.10.2022 до Договору факторингу. Заповнення відповідачем формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції укласти на запропонованих умовах електронний договір внесення даних в системі Товариства шляхом проставленням електронного підпису в електронному договорі свідчить про укладання між сторонами електронного договору. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. Зазначений QR-код знаходиться на графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 155874227 від 05.03.2021.У пункті 10 Додатку № 1 Договору, який є невід`ємною частиною кредитного договору «Реквізити Сторін» зазначено електронний підпис з одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] . Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначається особисті дані Позичальника, які вона самостійно зазначила при поданні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 05.03.2021. Аналізуючи судову практику надану представником відповідача, а саме щодо незаконного нарахуванням позивачем відсотків за користування кредитом поза межами дії договору, суд вказує наступне. Суд вважає законним нарахування процентів після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. кредитного договору № 155874227 від 05.03.2021, оскільки такі проценти нараховуються не за користування кредитом, а є відповідальністю кредитора за порушення грошового зобов`язання в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до п.1.4. кредитного договору № 155874227 від 05.03.2021, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Також, Договором погоджено, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. (п. 4.3. Договору) Висновки за результатами розгляду справи Суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, доходить висновку про те, що кредитний договір № 155874227 від 05.03.2021, був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує всі доводи відповідача. Суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позиції позивача у справі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги суд покладає понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved