Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

У серпні 2023 року представник Столітній М. М. в інтересах ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 у загальному розмірі 59850 грн, інфляційні втрати 16219,35 грн, 3 % річних 2774,42 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн і витрати на правничу допомогу в сумі 10000,0 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачкою укладено договір споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 (далі Кредитний договір) про надання 20000,0 грн. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість за договором на суму 59850 грн, у тому числі 20000,0 грн тіло кредиту; 39850,0 грн. нараховані проценти станом на час звернення до суду. На підставі договору факторингу від 18.04.2023 № 18.04/23-Ф ТзОВ «Авентус Україна» як клієнт відступило право грошової вимоги до боржників фактору - ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна». У тому числі відступлено право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором. У наданому 28.09.2023 на адресу суду відзиві [PERSON] позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, оскільки її борг за Кредитним договором вважається погашеним відповідно до змісту ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 у справі № 909/1069/22. При цьому факт укладення Кредитного договору на суму 20000,0 грн не заперечила. 12.10.2023 та 24.10.2023 судові засідання відкладались з метою надання можливості стороні позивача подати відповідь на відзив та, можливо, наявні додаткові докази. У чергове судове засідання 07.11.2023 представник позивача, повідомлений належним чином, не прибув. У надісланих до суду заявах просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідь на відзив до суду не надіслав. Відповідачка у чергове судове засідання 07.11.2023 не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі. Положеннями частини першої\~статті 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя\~статті 223 ЦПК України). З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої \~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Позивач стверджує, і це не заперечується відповідачкою, що між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачкою укладено договір споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 на суму 20000,0 грн. У позовній заяві зазначено, що Кредитний договір додається, проте у матеріалах справи такий відсутній, до позову не долучений. 18.04.2023 між ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» (Фактор) і ТзОВ «Авентус Україна» (Клієнт) укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф. Згідно з п. 1.1 договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначений в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною цього договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників. Між ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» (Фактор) і ТзОВ «Авентус Україна» (Клієнт) 18.04.2023 підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу (а. с. 36, зворот). При цьому до позовної заяви не долучено примірника Реєстру боржників. Своєю чергою Акт прийому-передачі Реєстру боржників не містить даних щодо відповідачки [PERSON] як боржника ТзОВ «Авентус Україна». Відповідно до змісту ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 у справі № 909/1069/22 (а. с. 58) закрито провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] у зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів. У пункті 2 резолютивної частини цієї ухвали зазначено,що вимоги конкурсних кредиторів, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] , але не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Також, в описовій частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 зазначено, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] відкрито ухвалою від 07.02.2023. Копією ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.05.2023 у справі № 909/1069/22 підтверджується, що обставинами, які спричинили неплатоспроможність боржника, було прострочення виконання зобов`язань за договорами, укладеними [PERSON] з позичальниками, зокрема з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Код ЄДРПОУ: 41078230, Договір № 4848890 про надання споживчого кредиту, від 29.09.2021 (а. с. 65). Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, спірним правовідносинам та змісту позовних вимог, суд виходить з такого. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд повторно зазначає, що судові засідання у справі відкладались, зокрема для надання можливості стороні позивача забезпечити явку свого представника, надати додаткові докази, подати відповідь на відзив. Проте, представник позивача неодноразово надсилав заяви про розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних належних доказів отримання [PERSON] суми позики у розмірі 20000,0 грн, як зазначено у позовній заяві, матеріали справи не містять. Долучений до позовної заяви лист (довідка) ТзОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 04.05.2023 вих. №2637 на адресу ТзОВ «Авентус Україна» (а. с. 12) про успішність операцій, відповідно до змісту якого 29.09.2021 перераховано на картку № [NUMBER] кошти у сумі 20000,0 грн суд не визнає належним доказом виконання з боку ТзОВ «Авентус Україна» умов договору споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890, оскільки цей лист (довідка) не містить ідентифікуючих даних відповідачки як отримувача коштів. При цьому згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на викладене, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, зміст відзиву на позов, суд вважає встановленим факт укладення між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачкою договору споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 та отримання [PERSON] 20000,0 грн за цим договором. Відповідно до частини другої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. З огляду на відсутність примірника Кредитного договору у матеріалах справи, суд позбавлений можливості встановити дійсну встановлену цим договором процентну ставку за користування кредитними коштами, перевірити обґрунтованість нарахування позивачем у справі заявлених до стягнення процентів. Тому, посилання у позовній заяві на положення пунктів 1.5, 1.4, 4.3 Кредитного договору, примірник якого не долучено до позовної заяви, суд вважає необґрунтованим. Також, у матеріалах справи відсутній розрахунок заявлених до стягнення процентів за користування кредитними коштами з відповідним зазначенням періоду та сум. З огляду на приписи Глави 5 ЦПК України «Докази та доказування», ураховуючи принцип змагальності, суд дійшов висновку про те, що позивач у справі не довів наявність у [PERSON] заборгованості за договором споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 саме у розмірі 59850 грн, зокрема нарахованих процентів станом на час звернення до суду у розмірі 39850,0 грн. Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Як зазначено у позовній заяві, ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~відповідної заборгованості за договором споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890 у загальному розмірі 59850,0 грн, оскільки вважає, що невиконанням відповідних зобов`язань відповідачем порушуються права позивача як кредитора у відповідних правовідносинах. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Своєю чергою частиною першою статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). При цьому частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Аналіз наявних у справі доказів, зокрема долучених до позовної заяви, дає суду підстави для висновку про те, що представник позивача належними доказами не довів перехід прав кредитора від ТзОВ «Авентус Україна» (Клієнт) до ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» (Фактора) у відносинах з відповідачкою за договором споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890. Так, до позовної заяви не долучено примірника Реєстру боржників, який передано у межах договору факторингу\~№ 18.04/23-Ф та згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників. Тоді як згідно з п. 1.1 договору факторингу № 18.04/23-Ф перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені саме у Реєстрі боржників. Крім того позивач не надав примірник Кредитного договору, на положення якого посилається у позовній заяві та який ТзОВ «Авентус Україна» в силу положень статті 517 ЦК України та договору факторингу зобов`язане було передати ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна». Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» у визначений ЦПК України спосіб не довело факту порушення його прав як нового кредитора з боку [PERSON] у межах договору споживчого кредиту від 29.09.2021 № 4848890. Надаючи правову оцінку доводам відповідачки, викладеним у відзиві на позов, суд виходить з такого. Відповідно до змісту статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав. Згідно з частиною третьою статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором. Як установлено згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.05.2023 у справі № 909/1069/22, серед кредиторів, перед якими у [PERSON] було прострочення виконання зобов`язань, зазначено і ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Код ЄДРПОУ: 41078230, Договір № 4848890 про надання споживчого кредиту, від 29.09.2021. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] відкрито. Згідно з частинами шість, сім статті 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не пізніше трьох днів з дня її постановлення надсилається боржнику до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, та інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, до місцевих судів загальної юрисдикції та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні, до органу державної прикордонної служби, державного органу з питань банкрутства, а також іншим учасникам справи та особам, які мають право взяти участь у такій справі. Також, у статті 120 КУзПБ передбачено, серед іншого, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника. Повертаючись до питання обґрунтованості нарахованих позивачем і заявлених до стягнення з відповідача процентів за Кредитним договором, інфляційних втрат і 3% річних, суд звертає увагу на те, що з 07.02.2023 відсутні правові підстави для нарахування таких. Тоді як розрахунки в частині інфляційних втрат і 3% річних у позовній заяві необґрунтовано здійснені до червня 2023 року. Отже, на підставі змісту наявних у справі копій ухвал Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/1069/22 суд установив, що ще до укладення договору факторингу від 18.04.2023, на який в обгрунтування своїх вимог посилається позивач, було відкрито провадження у справі про банкрутство фізичної особи [PERSON] . Серед конкурсних кредиторів у справі № 909/1069/22 було визначено і ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (ч. 1 ст. 113 КУзПБ). Згідно з частиною першою статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу (частина друга статті 47 КУзПБ). Відповідно до змісту ухвал Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/1069/22 ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у визначеному КУзПБ порядку із кредиторськими вимогами до [PERSON] не звернулось. Натомість, уклало договір факторингу із позивачем. Відповідно до пунктів 2.1.8 та 4.4 договору факторингу від 18.04.2023 № 18.04/23-Ф Клієнт (ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») заявляє, гарантує і зобов`язується на користь Фактора (позивача), що на момент укладення цього договору відсутні будь-які обставини, які можуть ускладнити/зробити неможливим виконання боржниками після відступлення прав вимоги за цим договором зобов`язань за основними договорами. У випадку, якщо справа знаходиться на розгляді в суді або на стадії виконавчого провадження, Клієнт повинен направити до суду заяву про зміну сторони протягом 30 днів з моменту підписання Акта прийому-передачі реєстру боржників. Суд ураховує те, що згідно з частиною першою статті 43 КУзПБ у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Таким чином, навіть за умови фактичного відступу ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (за наявності Реєстру боржників, серед яких відповідачка) прав вимоги за Кредитним договором на користь ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» позивач не був позбавлений можливості заявити свої кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство № 909/1069/22. Відповідно до приписів частини четвертої статті 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Саме про погашення вимог конкурсних кредиторів зазначив суд господарської юрисдикції у своїй ухвалі від 15.08.2023 у справі № 909/1069/22. Таким чином, суд установив, що вимоги конкурсного кредитора ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до боржника [PERSON] за Кредитним договором на цей час вважаються погашеними. Відповідно, і вимоги ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна», як, ймовірного, правонаступника ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі договору факторингу, за вказаним Кредитним договором теж вважаються погашеними. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості у цій справі, оскільки вимоги за Кредитним договором вважаються погашеними, ТзОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» належними доказами не довело набуття прав вимоги до відповідачки за Кредитним договором, а заявлені до стягнення суми заборгованості, зокрема нараховані відсотки, є очевидно необґрунтованими. Відповідно, вимоги про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних не підлягають задоволенню як похідні. Згідно з приписами статті 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідачки. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed