Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 23.06.2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб у [PERSON] , Данія, про що було видано свідоцтво про одруження від 23.06.2007 року, актовий запис № 312, свідоцтво про одруження має офіційний переклад на українську мову, що підтверджується апостилем номер DNK-00072001 від 22.07.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.10.2007 року (з відміткою апостиля), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2013 року, актовий запис № 2085, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.2016 року, актовий запис № 191. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказує ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Позивач зазначає, що відносини сторін погіршувалися протягом тривалого часу, а тому відновленню не підлягають, вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. 13 грудня 2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, справу було вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 березня 2023 року відмовлено у задоволенні відводу головуючому судді Горбачовій Ю.В., який заявлений представником відповідача, адвокатом Ларичевим В.В. В судовому засіданні 07 квітня 2023 року відповідач, приймаючи участь в режимі відеоконференції, заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на відсутність підстав, які б могли зумовити таку поведінку позивача. Враховуючи тривалість шлюбних стосунків, відсутність розуміння нею такого рішення чоловіка та наявність в них трьох спільних дітей, просила надати їм строк на примирення тривалістю у шість місяців. Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання про надання часу на примирення, вказуючи, що сторони тривалий час разом не мешкають і відсутня потреба у наданні часу на примирення. 07 квітня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області частково задоволено клопотання відповідача та сторонам надано строк для примирення тривалістю чотири місяці, провадження по справі було зупинено до закінчення строку для примирення. Після закінчення строку для примирення справа перебувала на апеляційному розгляді у Київському апеляційному суді. Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою було відмовлено. 19.10.2023 року цивільна справа № 367/4552/22 надійшла до Ірпінського міського суду Київської області з Київського апеляційного суду. 20 жовтня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відновлено провадження у справі № 367/4552/22, призначено судове засідання на 13 листопада 2023 року о 15 год. 00 хв. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Зазначили, що примирення позивача та відповідача не відбулося, є неможливим, а тому просять прийняти рішення про розірвання шлюбу. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки відповідачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07.04.2023 року, у зв`язку з цим вважає, що справа не може бути розглянута, а має бути направлена до Київського апеляційного суду. Позивач та його представник надали заперечення проти клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи через подання апеляційної скарги на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07.04.2023 року, оскільки строк на примирення, визначений цією ухвалою, сплинув. А тому вважають, що відповідач та її представник зловживають процесуальними правами та здійснюють затягування розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки, на даний час закінчився час дії ухвали суду про надання строку на примирення від 07.04.2023 року, а також дана ухвала вже двічі була предметом апеляційного оскарження як позивачем, так і відповідачем. А тому суд, відмовляє в задоволенні даного клопотання, оскільки вважає, що воно має ознаки зловживання своїми процесуальними правами відповідачем з метою затягування розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 23.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у [PERSON] , Данія, актовий запис № 312, що підтверджується копією свідоцтва про одруження з апостилем номер [NUMBER] від 22.07.2008 року з перекладом на українську мову. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, дата реєстрації [INFO] з апостилем номер DNK-00048508 від 28.01.2008 року з перекладом на українську мову; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2085; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.2016 року, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 191. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказує ті обставини, що між ним та відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що спільного господарства з відповідачкою не веде, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Позивач зазначає, що відносини між ним та відповідачкою погіршувалися протягом тривалого часу, а тому не можуть бути відновлені. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, або визначення місця проживання спільних дітей, на даний час подружжям не заявлено. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, між ними втрачені любов та повага один до одного та продовження шлюбу суперечить їх інтересам. Про неможливість подальшого існування шлюбу свідчить і той факт, що строк на примирення, наданий сторонам, не привів до відновлення шлюбних відносин. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу до суду не надходили. Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved