Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

14.11.2022 в провадження Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Лавренчук Андрій Сергійович, до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.06.2018 з відповідача [PERSON] стягнуто на її (позивачки) користь, аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05.2018 і до їхнього повноліття. 28.08.2018 Погребищенським відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №57072121, яке на підставі заяви позивачки від 29.08.2018 про повернення виконавчого документа було завершено. Однак, 02.12.2020 позивачка повторно звернулася до Погребищенського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у зв`язку з чим 04.12.2020 було відкрито виконавче провадження №63788092. Вказує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів за період з 03.05.2018 по 31.03.2022 останній має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 66953,00 грн. У зв`язку з цим позивачка, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 66953,00 грн. Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання. 16.11.2022 представником позивачки адвокатом Лавренчуком А. С. подано клопотання про витребування доказів, а саме: виконавчого провадження\~ №63788092 від 04.12.2020. 24.01.2023 представник позивачки адвокат Лавренчук А. С. подав клопотання про долучення доказів, а саме: копії супровідного листа №15542/4 від 01.12.2022, копії розрахунку заборгованості по аліментах ВП №63788092 від 31.10.2022 та копії конверта, яке суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив задовольнити, про що вчинено запис до протоколу судового засідання. Також, 24.01.2023 представник позивачки адвокат Лавренчук А. С. подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 85783,00 грн. Заява мотивована тим, що на даний час прострочення по сплаті аліментів триває, пеня не погашена та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, наданої листом №15542/4 від 01.02.2022 Погребищенським відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) станом на 31.10.2022 заборгованість [PERSON] по аліментах становить 85783,00 грн.. Ухвалою суду від 24.01.2023 \~задоволено клопотання представника позивача - адвоката Лавренчука А. С. про витребування доказів, витребувано із Погребищенського\~відділу державної виконавчої служби\~у Вінницькому\~районі Вінницької\~області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Хмельницький) виконавче провадження №63788092 від 04.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . 06.02.2023 на виконання ухвали суду надійшли матеріали виконавчого провадження №63788092. Ухвалою суду від 06.04.2023 прийнято заяву представника позивачки адвоката Лавренчук А. С. про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 10.05.2023 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Лавренчук А.С. змінені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Сушко П. П. в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача у судовому засіданні від 10.05.2023 вказав, що відповідач пропонував позивачці укласти мирову угоду, згідно з якою в рахунок сплати неустойки по аліментах пропонував заповісти дітям земельні ділянки. Проте позивачка від такої пропозиції відмовилася. Суд з`ясувавши позицію сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/705/18, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.05.2018 і до їхнього повноліття (а. с. 13). 20.07.2018 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/705/18 набрало законної сили та його підставі був виданий виконавчий лист №143/705/18 (а. с. 18). 28.08.2018 Погребищенським відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №57072121, однак 29.08.2018 за заявою стягувача виконавчий документ було повернуто (а. с. 14). 02.12.2020 позивачка повторно звернулася до Погребищенського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у зв`язку з чим 04.12.2020 було відкрито виконавче провадження №63788092 з примусового стягнення аліментів з [PERSON] (а. с. 15-17). Як вбачається з розпоряджень №63788092 та платіжних доручень, [PERSON] платежі за аліментними зобов`язаннями сплачував частково, а саме: 15.04.2021 14931,00 грн., 21.05.2021 3000,00 грн., 23.06.2021 2500 грн., 28.07.2021 3000,00 грн., 25.08.2021 3000,00 грн., 27.09.2021 1000,00 грн., 27.10.2021 2500,00 грн., 26.11.2021 2500,00 грн., 11.01.2022 1485,00 грн., 27.01.2022 1485,00 грн. (а. с. 22-31). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах ВП №63788092, наданого Погребищенським відділом державної виконавчої служби, станом на 31.10.2022 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 857830,00 грн. (а. с. 82-84). Оскільки законом передбачено нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів, то позивачка просить стягнути з відповідача таку неустойку обчислену за період з травня 2018 року по вересень 2022 року в сумі 857830,00 грн. При цьому відповідачкою надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] , згідно з яким сума неустойки з травня 2018 року по вересень 2022 року становить 731372,05 грн. (а. с. 93-98). Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Постановою Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №569/14819/19 роз`яснено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц. Крім того, Верховний Суд в постанові від 19.01.2022 у справі №711/679/21 сформував правову позицію щодо спірних питань, пов`язаних з порядком обчислення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, та зазначив, що: при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України слід керуватися тим, що таке формулювання означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Отже, беручи до уваги вищезазначені висновки, в контексті обставин даної справи суд враховує, що розмір неустойки суттєво перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, а відтак на підставі ч. 1 ст. 196 СК розмір неустойки слід обмежити загальним розміром заборгованості по аліментам 85783,00 грн. При цьому варто зазначити, що всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем та його представником не надано суду будь-яких заперечень щодо правомірності заявлених позивачкою вимог та доказів, які б підтверджували поважність причин, що перешкоджали відповідачу своєчасно сплачувати аліменти. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем допущено прострочення виконання його обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення, а поважних причин, які б давали підстави для звільнення його від відповідальності за таке прострочення судом не встановлено, то заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved