Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2010. Шлюб реєструвався відділом ЗАЦС Мамлютського району Північно-Казахської області за актовим записом за №50-259-10-1000041. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач заначила, що сім`я фактично розпалась на початку квітня 2023 року. Вони не змогли створити міцної сім`ї, оскільки мають зовсім різні погляди на питання пов`язані з роллю жінки та чоловіка у ведені спільного господарства, та виховання дітей. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до початку судового розгляду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового розгляду надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами [PERSON] та [PERSON] , 26 квітня 2010 року відділом ЗАЦС Мамлютського району Північно-Казахської області за актовим записом за №50-259-10-1000041, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Факт наявності спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження, запис №10-255-11-0000211. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність малолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 536,80 грн., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved