Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус», звернувся в суд з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 19.12.2017 року між відповідачем [PERSON] та Банком укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до відповідного договору. За умовами договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 100\~000,00 грн., строком дії ліміту 60 місяців, сплатою відсотків у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період на рівні 42 % річних. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 01.06.2023 року утворилась заборгованість в сумі 152\~560,26 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 97\~921,17 грн., заборгованість за відсотками 54\~639,09 грн. Позивач просить стягнути грошову суму в розмірі 152\~560,26 грн., відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 07.09.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі кредиту. Так, 19.12.2017 року на підставі поданої відповідачем заяви-анкети про приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки [PERSON] як позичальнику відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт дозволеного овердрафту на рівні 100\~000,00 грн., строком дії ліміту - по 17.12.2018 року, сплатою відсотків у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період 36 % річних. Матеріалами справи підтверджено продовження використання карток в період після грудня 2018 року, 09.04.2021 року позичальником отримано платіжну картку за № 5300511732727153-0, що вказує на фактичну пролонгацію ліміту овердрафту. Вказані обставини доводяться анкетою-заявою позичальника (а.с. 7), відомостями про видані картки (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. \~ \~ \~ \~Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За наслідком оцінки поданих доказів в їх окремому, а також сукупному значенні, суд приходить до висновку про порушення з боку позичальника взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів та виникнення заборгованості. При цьому, суд не може погодитись в повному обсязі з обгрунтованістю наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаним за підходом застосування відсоткової ставки на рівні 42 % річних. Розрахунок за відповідної ставкою підтверджується значенням сум нарахувань відсотків за тілом кредиту, а також визнається стороною безпосередньо у позовній заяві. Відповідно до досягнутих учасниками правовідносин домовленостей відсоткова ставка за використання коштів становить 36 % річних. Відомості про погодження сторонами будь-якого іншого розміру відсотків за критеріям зобов`язальног характеру судом не отримано. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилається на договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус», «Правила користування платіжними картками ПАТ «КБ «Глубус» як Додаток до договору № 2, публічну пропозицію ПАТ «КБ «Глобус» - додаток № 3, з пропозицією укласти договір відповідно до ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідний договір не є підписаним позичальником, крім того, за його змістом (п.1.2.3) визначено, що проценти за користування овердрафтом нараховуються в розмірі та валюті рахунку за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості по рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної у заяві на приєднання та тарифах банку. Тарифний план не свідчить про досягнення домовленостей сторін про можливість застосування відсоткової ставки на рівні 42 % річних, оскільки не містить відомостей про ознайомлення позичальника з таким тарифами на час вчинення правочину, досягнення згоди про використання саме таких тарифів у взаємних відносинах. Заява-анкета, як зазначалось вище, обмежує рівень відсотків, встановлюючи їх у розмірі 36 % річних. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 638 ЦК України (у відповідній редакції) зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За таких обставин та без наданих підтверджень про інші запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами на рівні 42 % річних виключають можливість застосування відповідної відсоткової ставки. Надані банком договір із додатками, тарифний план не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть. Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. З огляду на викладене, суд вважає необхідним здійснити розрахунок заборгованості за відсотками із пропорційним її зменшенням, тобто із врахуванням математичного значення виразу: 42/36 = 1,17 (коефіцієнт відхилення). Заборгованість за відсотками при цьому становитиме 54\~639,09 / 1,17 = 46\~700,08 грн. З дослідженої судом виписку по рахунку позичальника також слідує, що протягом період з лютого 2018 року по березень 2021 руку відбулось виконання 39 операцій із погашенням відсотків за кредитом на суму 131\~553,15 грн. Оскільки нарахування відсотків у відповідний період також здійснювалось за рівнем 42 % річних, що, у свою чергу, призвело до завищення сум нарахування та сплати відсотків на суму 19\~114,56 грн. (131\~551,15 - 131\~553,15 / 1,17 = 19\~114,56 грн.), суд приходить до висновку про безпідставність такого стягнення та вважає необхідним додатково виключити з суми заборгованості за відсотками розмір фактично сплачених коштів: 46\~700,08 19\~114,56 грн. = 27\~585,52 грн. З огляду на викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 19.12.2017 року, що виникла станом на 01.06.2023 року, в сумі 125\~506,69 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 97\~921,17 грн., заборгованість за відсотками 27\~585,52 грн. Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 року по справі № 234/3840/15-ц зробив висновок, що кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог на суму 2200,00 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав акт прийому передачі послуг за договором № 051222 про надання професійної правничої допомоги від 05.12.2022 року з відтворенням відомостей про характер наданої правничої послуги, витрачений час, відповідну вартість. Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт, а саме, як проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими документами, консультація 3000,00 грн., складення позовної заяви 3000,00 грн. є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошові суми: первинна консультація -500,00 грн., складення позовної заяви 2500,00 грн., а всього - 3000,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial