Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

09.10.2023 року представником позивача ОСББ «Сонячний» - адвокатом Сенчило В.В. подано заяву, в якій він просить ухвалити додаткове рішення та стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу з відповідача у справі в розмірі 3 000 грн. 09.10.2023 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Константиновим О.Г. також подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. у задоволені заяви відповідача просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свою заяву про ухвалення додаткового рішення та заперечував проти задоволення додаткового рішення по заяві позивача. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенні частково. Відповідно до п. 3 ч.1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представник позивача зазначає, що 12.11.2019 року між ОСББ «Сонячний» та адвокатом Сенчило В.В. було укладено договір №1/16 про надання правової допомоги. Відповідно до Акту здачі-прийняття наданих послуг, вартість наданих адвокатських послуг складає 3 000 грн., які були сплачені ОСББ «Сонячний» адвокату Сенчило В.В. 09.10.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією №1277. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначає, що 13.07.2022 року між [PERSON] та адвокатом Константиновим О.Г, було укладено договір №13-07/2022 про надання правової допомоги, а також 01.12.2022 року укладено додаткову угоду до договору №13-07/2022 про надання правової допомоги. Відповідно до Акту здачі-прийняття наданих послуг від 05.10.2023 року та звіту про надану професійну правничу допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу, вартість наданих адвокатських послуг складає 6 000 грн., які були сплачені [PERSON] адвокату Константинову О.Г. 05.10.2023 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду копію договору №1/16 з додатковою угодою до договору від 12.11.2019 року про надання правової допомоги адвокатом, копію акту здачі-приймання наданих послуг від 05.10.2023 р., платіжну інструкцію №1277 від 09.10.2023 року, рахунок-фактуру №1/16-26 від 05.10.2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Таким чином, судом встановлено, що позивачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги у розмірі 3 000 грн., проте з урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. Крім того, представником відповідача також на підтвердження витрат на правничу допомогу надано до суду копію договору №13-07/22 від 13.06.2022 року, додаткову угоду до договору від 01.12.2022 року про надання правової допомоги, копію акту приймання -передачі наданих послуг 05.10/2023 від 05.10.2023 року, копію звіту про надану професійну допомогу та розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу від 05.10.2023 року, копію виписки з карткового рахунку «Ощадбанк» від 05.10.2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги у розмірі 6 000 грн., проте з урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. Для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial