Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.05.2023 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Спільних дітей та майна немає. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка до судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлені про місце, дату та час. В клопотанні, поданому разом з позовом, просила розглянути справи у її відсутність. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2023 року Костопільським ВДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУМЮ, актовий запис № 82, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище, а саме дівоче « [PERSON] ». На підставі п.1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved