Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору - Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.03.2015 у справі №148/259/15-ц. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлбу діти залишилися проживати з ним. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин і по даний час самоусунулась та не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей. Вона проживає в іншому населеному пункті, вкрай нерегулярно спілкується із дітьми, не цікавиться їх особистим життям, переживаннями та іншими моральними проблемами, не приймає участі у їх вихованні, не надає коштів на їх утримання, не приймала та не приймає участі у їх навчанні Відтак, відповідач свідомо і систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування Тульчинської міської ради надала згоду на позбавлення відповідача її батьківських прав щодо дітей. Через дані обставини він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Судові витрати просить залишити за ним. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Також позивач вказав, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з кінця 2014 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та вказала, що вона не проживає з дітьми з кінця 2014 року та не хоче ними займатися, вони були для неї небажані. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору - представник Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно підтвердження в ЕС, про причини неявки суд не повідомив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона являється сусідкою позивача. Позивач є гарним батьком. Мати дітей не проживає з позивачем приблизно з 2016 року. З того часу вона не бачила, щоб остання приїздила до дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона являється медсестрою ФАП. Батько завжди з дітьми, мати участі не приймає приблизно шість років. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він проживає з татом та хоче жити з ним й надалі та не розуміє в чому полягає позбавлення батьківських прав, мати він не любить, не вважає її матір`ю, а просто тіткою. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона проживає з татом, мати в неї немає і вона не знає хто така відповідач. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність третьої особи. Заслухавши учасників справи, свідків, вислухавши думку малолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05.09.2010 до 17.03.2015 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.03.2015 у справі №148/259/15-ц (а.с.11). Згідно копій свідоцтв про народження від 03.03.2011 серія [NUMBER] (а.с.6) та від 17.12.2013 серія [NUMBER] (а.с.7) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 16.06.2023 №91 (а.с.9) [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Склад його сім`ї слідуючий: син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , мати - [PERSON] . Діти перебувають на утриманні батька. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.06.2023 (а.с.10) вбачається, що комісією встановлено, що сім`я [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї наступний: син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , мати - [PERSON] . Діти зареєстровані та проживають біля батька. Сім`я проживє у житловому будинку, власником якого є [PERSON] . Матеріально - побутові умови житлового будинку та господарських приміщень задовільні. Санітарно-гігієнічний стан житлового будинку добрий, відповідає вимогам. Опалення в будинку газове та пічне. Дровами забезпечені. В будинку чисто, зроблено косметичний ремонт. Діти мають власні кімнати, які облаштовані необхідними меблями, побутовою технікою, комп`ютером для навчання. Продукти харчування, одяг, канцелярські товари, засоби гігієни, постільна білизна тощо є в наявності. [PERSON] в даний час тимчасово не працює у зв`язку із травмою. Матеріально побутові умови в житловому будинку відповідають вимогам, необхідним для проживання та виховання дітей. Згідно копії довідки Богданівського закладу дошкільної освіти "ДЗВІНОЧОК" від 21.06.2023 (а.с.12) [PERSON] та [PERSON] відвідували даний заклад освіти. Під час відвідування садочка дітьми батько брав активну участь у вихованні дітей, приділяв їм належну увагу, приводив та забирав діток із садочка, регулярно відвідував батьківські збори, цікавився навчанням та вихованням дітей, фінансував харчування дітей у садочку. Згідно копії довідки Богданівського ліцею Тульчинської міської ради Вінницької області від 21.06.2023 №14 (а.с.13) [PERSON] та [PERSON] навчаються у Богданівському ліцеї. Батько приділяє належну увагу вихованню дітей. Регулярно відвідує батьківські збори. Фінансує харчування своїх дітей у шкільній їдальні. Згідно копії характеристики виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 19.06.2023 №99 (а.с.8) вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . По місцю проживання характеризується позитивно. В даний час не працює у зв`язку із травмою. Розлучений. В громадських місцях і побуті поводить себе добре. Користується авторитетом серед друзів та жителів населеного пункту. Врівноважений, товариський. До виховання дітей відноситься відповідально. Заяв та скарг на дії [PERSON] від жителів наседленого пункту не надходило. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 19.07.2023 №237 (а.с.30) виконавчий комітет Тульчинської міської ради вирішив затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету від 19.07.2023 №237 (а.с.31-34), виконавчий комітет Тульчинської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із батьком - [PERSON] . Також було встановлено, що складні сімейні обставини в сім`ї відсутні, сім`я не потребує надання соціального супроводу. Таким чином, на підставі показань свідків, пояснень учасників справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що малолітні діти, починаючи з 2015 року проживають із позивачем та перебувають на його утриманні. Вирішуючи питання щодо позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.165 СК України (надалі СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої чи неповнолітньої дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дітей, судом встановлено, що відповідач не проживає разом зі своїми дітьми, без поважних причин не бере участі в їх вихованні та утриманні, залишила дітей на виховання батька - позивача, не спілкується із дітьми, не піклується про їх фізичний на духовний розвиток, не цікавляться станом їх здоров`я, навчанням, розвитком, інтересами, здібностями, потребами та їх бажаннями. При цьому судом враховано, що син відповідача не вважає її своєю матір`ю, а донька взагалі не знає хто вона така. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Виходячи із оцінки доказів, ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Відтак, з врахуванням наведеного суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей, виходячи в першу чергу з інтересів дітей, оскільки відповідач, як встановлено у судовому засіданні, дійсно ухиляється без будь-яких об`єктивних на те причин від виконання своїх батьківських обов`язків та участі у вихованні дітей не приймає, матеріально дітей не утримує, не піклується про їхфізичний та духовний розвиток. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачеві, що у разі зміни її поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно його заяви, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved