Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому покликалася на те, що 10.07.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 16.05.2012 року, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 0907/2-7082/2011, шлюб між ними розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишено проживати з нею. Відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Стягнення аліментів з відповідача проводилося до досягнення сином повноліття на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.08.2018 року у розмірі 1000,00 грн. [PERSON] є студентом Вищого духовного навчального закладу Івано-Франківського богословського інституту і зараз навчається на II курсі денного відділення, що підтверджується довідкою № 966. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 20.09.2022 року в сумі 6000,00 та квитанції до прибуткового касового ордера від 29.03.2023 року в сумі 6000,00 грн., нею оплачено за навчання в ІФБІ. Повнолітній син [PERSON] проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи та у повній мірі перебуває на її утриманні. Вона оплачує всі витрати, пов`язані з навчанням сина [PERSON] . В місяць на утримання повнолітнього сина вона витрачає від 9500 грн. до 10000 грн., включаючи витрати на обіди - 60 грн. в день. х 30 днів = 1800 грн. в місяць; канцелярські товари - 1200 грн. в місяць; одяг та взуття - 5000 грн. Крім того витрати на лікування при хворобі самих необхідних ліків - 2000 грн. Також її витрати включають в себе і витрати на комунальні послуги, оплату за послуги Інтернету, оскільки всі підручники для навчання сина [PERSON] подаються в електронному вигляді, також для навчання сина вона змушена придбавати ноутбук. Відповідач не бере та не брав жодної участі в утриманні їхнього сина. У даний час вона тимчасово не працює знаходиться у декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку з 28.06.2021 року по 28.06.2024 року, перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує допомогу у розмірі 860,00 грн. в місяць, що підтверджується довідкою № 3061 від 11.07.2023 року, ніяких заощаджень не має. Однак її доходів не вистачає щоб забезпечити всі, навіть мінімальні, витрати для повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідач має можливість, тобто спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів) щомісячно. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що на даний час знаходиться на війні з московськими окупантами. Від аліментних виплат не ухиляється, здійснював і здійснює регулярні аліментні виплати, докази яких надає державному виконавцю. Окрім зазначених виплат постійно здійснює додаткові виплати синам: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час здійснив оплату за заочне навчання сина [PERSON] в Прикарпатському національному університеті ім. Василя Стефаника та продовжує надавати йому матеріальну допомогу. Позивачка розуміє й знає, що він утримує синів, але має бажання отримувати додаткові кошти у вигляді аліментів. На даний час синові [PERSON] виповнилось 19 років і він вправі самостійно розпоряджатись коштами. Тому вважає, що аліменти синові [PERSON] , який продовжує навчання, мають перераховуватись на його банківську картку. Також позивачка одночасно звернулась до Івано-Франківського міського суду із позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не заперечує про стягнення з нього 1342 грн. 00 коп. та перерахування їх на банківську картку сина [PERSON] , виходячи із вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», що становить 50 відсотків від 2684 грн. прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. У відповіді на відзив позивачка покликається на те, що дійсно відповідач оплатив навчання за заочну форму навчання сина [PERSON] у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, проте навчання вже у Івано-Франківському богословському інституті було оплачено нею. Окрім того, як і зазначалось у позові вона несе інші витрати, які нерозривно пов`язані із навчанням сина у навчальних закладах, забезпеченням всіма необхідними засобами для цього. Також [PERSON] у своєму відзиві посилається на те, що нею подано позовну заяву про зміну розміру аліментів на сина [PERSON] , що теж є незрозумілим, оскільки це її право, яким вона вирішила скористатись задля створення комфортних умов проживання дитини, а також його розвитку і змушена була звернутись до суду із таким проханням через те, що коштів на покривання всіх базових потреб сина [PERSON] є недостатніми. Отже, утримання їхніх дітей фактично здійснюється за її рахунок, що, у свою чергу, ставить її у скрутне фінансове становище. Таким чином, вказаний розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у сумі 1342 грн. 00 коп. не покриває навіть року навчання у Івано-Франківському богословському інституті, не говорячи вже про інші витрати, такі як вартість навчальних матеріалів та приладдя, проїзду до навчального закладу, харчування. Відтак, вказаний розмір аліментів не сприяє захисту інтересів їхнього сина, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку, не може забезпечити себе найнеобхіднішими речами, тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 % частини від усіх заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-ьох років, так як перебуває на військовій службі та отримує високе грошове забезпечення. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, Просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не прибув, виклавши свою позицію щодо спору у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.07.2003 року сторони зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 865 (а.с. 14). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] який зареєстрований 10.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №865\~ розірвано. Неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~\~ після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 11). Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 8). На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року змінено розмір аліментів згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2011 року та постановлено стягувати з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер невідомий, на користь [PERSON] , 1985 року народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-13). [PERSON] , [INFO] , є студентом Вищого духовного навчального закладу Івано-Франківського богословського інституту, навчається на II курсі денного відділення, що підтверджується довідкою № 966 від 18.07.2023 року (а.с. 16). Як слідує з довідки № 3061 від 11.07.2023 року, [PERSON] знаходиться на обліку у Департаменті соціальної політики та отримує допомогу у розмірі 860,00 грн. в місяць (а.с. 18). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається на другому курсі на денному відділенні Вищого духовного навчального закладу Івано-Франківського богословського інституту, що призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітній [PERSON] об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Так, у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, на утриманні якої перебуває син. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітнього сина сторін, який навчається на денній формі навчання, безспірно потребує матеріальної допомоги, перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, наявні підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Зважаючи на доводи сторін, вище встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні сина, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду 20.07.2023 року, тому аліменти на утримання сина підлягають стягненню з цієї дати. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial