Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Гребенюк О.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.02.2022 року у розмірі 87377,78 грн, суму судового збору у розмірі 2684,00 грн просять покласти на відповідачку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. 13.09.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та відповідачкою підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 04.02.2022 року відповідачка ознайомилась із актуальними умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля з метою отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» та підписано Кредитний договір б/н від 04.02.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 80000,00 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. При укладенні договору сторони керувались ст.ст. 509, 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Проте, відповідачка не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, чим порушила, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі у розмірі 87377,78 грн, яка складається з: 76577,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10800,00 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачка добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07\~липня 2023\~року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з позовною заявою подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову (відзиву) не надала, з заявами не зверталася. У встановлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, 13.09.2021 року відповідачкою було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі Заява про приєднання), в якій зазначено, що остання приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 8-19). Підпис вказаного документу, відповідно до вимог Постанови від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідно до\~п.п.\~5\~п.\~3\~вказаного Положення\~про застосування\~цифрового власноручного\~підпису в\~банківській системі\~України цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Відповідно до п.3 Заяви про приєднання з відповідачкою погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або ц укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. 04.02.2022 року [PERSON] шляхом використання ОТР-пароля підписала Паспорт споживчого кредиту у якому зазначені умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» чим підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних нею умов кредитування. Також, 04.02.2023 року [PERSON] , з використанням ОТР-пароля, підписала Кредитний договір б/н від про надання строкового кредиту у розмірі 80000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % (а.с. 21-32). Окрім того, 04.02.2022 року відповідачкою, за допомогою ОТР-пароля, було підписано паспорт графік платежів за споживчим кредитом (а.с. 27-28). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі ч. 1 ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1-3ст.\~207\~ЦК України правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п. 5 розділу І Положення про здійснення банками фінансового моніторингу затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 року № 65, otp-пароль (одноразовий пароль) - певна послідовність текстових символів та/або цифр, що генерується програмними засобами банку централізовано і є дійсною лише для цієї цілі та обмеженою в часі, яку банк надсилає особі на її номер телефону у вигляді текстового повідомлення. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] встановлено, що 04.02.2022 року відбувся старт карткового рахунку та встановлено кредитний ліміт у розмірі 80 000,00 грн (а.с. 7). Згідно з випискою за договором № б/н за період 04.02.2022 року - 09.06.2023 року [PERSON] використовувала кредитні кошти, здійснювала банківські операції (а.с. 6). Тобто, одночасно із вищезазначеним, підтвердженням укладення кредитного договору з відповідачкою та дія договору підтверджується фактом користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2.\~ст. 642 ЦК України, згідно з якою особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує його бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 04.02.2022 року перед відповідачкою виконав. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору б/н від 04.02.2022 року за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку. Окрім того, [PERSON] шляхом використанням ОТП-пароля підтвердила зобов`язання за договором від 04.02.2022 року і доручила банку встановити регулярний платіж з картки/рахунку [NUMBER] . Підтвердила кількість платежів 36, графік платежів, за яким оплата - щомісяця (не пізніше 4 числа) у розмірі 3422,22 грн у т.ч. проценти за користування кредитом 1,5 % - 1200,00 грн (а.с. 20). Так, відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте, в процесі користування кредитним рахунком не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 5.1. Договору за несвоєчасне виконання Позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з невиконанням [PERSON] покладених зобов`язань на її на адресу проживання, за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта», було направлено Досудову вимогу у якій відповідачку проінформувало про заборгованість у загальному розмірі 87377,78 грн та повідомило про необхідність сплатити прострочену заборгованість або здійснити дострокове повернення кредиту впродовж 30 днів із моменту отримання цього повідомлення, у разі незадоволення/ігнорування цього повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» ініціює примусове стягнення заборгованості в порядку передбаченому законодавством України (а.с. 40-43). Позивач зазначає, що оскільки в період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушила у неї утворилась заборгованість, яка, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 04.02.2022 року, складає 87377,78 грн, та включає: 76577,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10800,00 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 4-5). Заперечень щодо правильності розрахунку за кредитним договором б/н від 04.02.2022 року відповідачкою не надано. У відповідності до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 87377,78 грн. Згідно платіжного доручення № IHB97B3YWB від 27.06.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved