Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш О.Ю., звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі, в якому зазначив, що є власником земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:35:000:0006 площею 4,25 га, що розташована на території колишньої Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на сьогодні Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 25 травня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі, згідно предмету якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий номер 1422483900:35:000:0006. 25 травня 2012 року була проведена державна реєстрація договору відділом Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області за № 142240004001253, право оренди за яким у подальшому відповідно до п. 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, було перенесено до відповідного державного реєстру, зроблений запис за № 44137016 від 22 вересня 2016 року. Орендодавець на виконання умов вказаного договору передав орендареві земельну ділянку, про що між ними було складено відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки. Відповідно до п. 9 договору зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі готівки з каси орендаря чи шляхом перерахування відповідний сум на розрахунковий рахунок зазначений орендодавцем у розмірі 4823,53 грн. на рік. У п. 11 договору зазначено, що орендна плата вноситься рівними частками від суми, вказаної в п. 9 цього договору, у такі строки два рази на рік - червень, грудень поточного року. У п. 27 договору зазначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно із п. 39 договору, за не виконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Позивач зазначає, що всупереч взятим на себе зобов`язанням та порушуючи норми чинного законодавства, відповідач систематично не виконує істотні умови договору щодо сплати орендної плати за землю, а саме, починаючи з 2022 року по теперішній час відповідач сплачував орендну плату не в повному обсязі та при цьому порушуючи строки її виплати, що є грубим порушенням умов договору. З метою врегулювання вказаного витання позивачем засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача 07 жовтня 2022 року був направлений лист-повідомлення про порушення ним виконання зобов`язань, з проханням виконати їх та сплатити орендну плату, на який було отримано лист-відповідь № 805 датований 24 жовтня 2022 року, у якому зазначено, що орендна плата за 2022 рік буде одноразово сплачена у ІV кварталі 2022 року. Однак, всупереч цьому відповідачем орендна плата за червень 2022 року не сплачена, за грудень 2022 року сплачена, але не в повному розмірі, та за червень 2023 року також не сплачена. Тобто, відповідач тричі порушив зобов`язання за договором щодо сплати орендної плати. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, позивачеві виплачена відповідачем орендна плата за землю: у грудні 2022 року - 2778,26 грн., у лютому 2023 року - 2778,26 грн. У зв`язку з чим вважає, що відповідач поклав на нього надмірний тягар, без дотримання засад справедливого балансу між інтересами позивача та відповідача втрутився у право позивача на вільне володіння орендною платою в якості майна, яке має економічну цінність, а тому існують усі підстави для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі. Позивач просить: - розірвати договір оренди землі від 25 травня 2012 року, укладений між [PERSON] та ПрАТ «АПК - ІНВЕСТ» щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,25 га, кадастровий номер 1422483900:35:000:0006, яка розташована на території колишньої Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області); - скасувати державну реєстрацію іншого речового права (право оренди земельної ділянки), яке зареєстроване 22 вересня 2016 року, номер запису: 44137016, що виникло на підставі договору оренди землі від 25 травня 2012 року, укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ»; - вирішити питання щодо судових витрат. Відповідач ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, вказуючи, що проти первісного позову [PERSON] відповідач заперечує, маючи зустрічні позовні вимоги. Так, згідно діючого законодавства підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Вказана позиція підтверджується і сталою судовою практикою Верховного Суду. При цьому, несплата орендної плати не має жодного відношення до дій ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», оскільки останнє виконувало взяті на себе зобов`язання у відповідності до укладеного договору, а саме сплачувало орендну плату в розмірі та формах, які закріплені договором оренд від 25 травня 2012 року, укладеним між сторонами, до настання обставин непереборної сили, а саме до початку повномасштабного вторгнення та російської військової агресії проти України. Вказані обставини не залежать від волі і впливу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», однак фактично позбавили його можливості здійснювати власну господарську діяльність і використовувати значну частину власних активів в тому числі об`єкт оренди. Так, відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною російську військову агресію проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року по їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди, тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення. Після початку повномасштабного російського воєнного вторгнення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як підприємство, що розташоване у безпосередній близькості до лінії фронту, з метою збереження життя та здоров`я працівників, було змушено фактично призупинити свою діяльність, оскільки велика кількість працівників покинуло свої домівки та евакуювалося у більш безпечні регіони. Восени 2022 року підприємство не змогло розпочати підготовку до посівної та саму посівну озимих культур, враховуючи наявні труднощі з постачанням та значним підвищенням цін на добрива, посівний матеріал, паливо, евакуацію працівників з території Донецької області тощо. Окрім того, село Рівне Покровського району Донецької області (місцезнаходження відповідача) внесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, проведення посівних робіт на них несе загрозу життю і здоров`ю працівників підприємства. З метою запобігання травмування та загибелі людей ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було вимушене призупинити ведення господарської діяльності на земельних ділянках, розташованих на території Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області (колишня Миколайпільська сільська рада Костянтинівського району). Значна кількість земельних ділянок, що використовується ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у господарській діяльності, є замінованими, використовуються для побудови фортифікаційних споруд, є небезпечними, або знаходяться у безпосередній близькості до лінії фронту, що позбавило можливості їх використовувати у господарській діяльності, як основний виробничий актив підприємства. Вказані події наразі не припинені та існують станом на сьогодень. Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідач ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» з моменту настання непередбачуваних обставин, з 24 лютого 2022 року, фактично позбавлений можливості використовувати орендовану земельну ділянку, а отже відповідно до положень ч. 6 ст. 762 ЦК України звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло/та не може бути використане ним через обставини, за які ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не відповідає. Вважає, що у зв`язку з відсутністю з його боку порушень зобов`язань та вини відсутні правові підстави для задоволення позову [PERSON] . Розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації - Донецької обласної військової адміністрації від 23.01.2023 № 29/5-23 до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили включено також юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, та місцезнаходження яких станом на 31 грудня 2022 року зареєстровано в межах території Донецької області. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» також включено до цього переліку суб`єктів господарювання. Про обставини непереборної сили, пов`язані з повномасштабним вторгненням та російською військовою агресією проти України та через введення у зв`язку з цим воєнного стану, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» повідомляло [PERSON] листом за вих. № 805 від 24 жовтня 2022 року, та вдруге листом за вих. № 680 від 24 липня 2023 року разом із пропозицією про зміну істотних умов договору щодо виплати орендної плати. Наведена пропозиція є саме зміною істотних умов, бо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Так, на момент укладення договору оренди землі 25 травня 2012 року з [PERSON] об`єктивно сторони не могли знати про форс-мажорні обставини, що розпочалися з 24 лютого 2022 року, а тому виходили з того, що така зміна обставин не настане. Причини, що зумовили наведену зміну обставин, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як заінтересована сторона, не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися. Враховуючи, що згоди між сторонами щодо зміни істотних умов договору не досягнуто, оскільки вищевказана пропозиція була відхилена [PERSON] , вважає, що вбачається наявність всіх необхідних умов, перелічених ч. 2 ст. 652 ЦК України для зміни умов договору оренди землі від 25 травня 2012 року, укладеним між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] за рішенням суду на вимогу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як заінтересованої сторони. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» просить суд у задоволенні первісного позову відмовити, у зв`язку зі зміною істотних умов визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 25 травня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,25 га, кадастровий номер 1422483900:35:000:0006, яка розташована на території колишньої Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області) в наступній редакції: «На період дії воєнного стану на території України та протягом 6 (шести) місяців після його припинення або скасування, строк виплати орендної плати, визначений п. 11 Договору Сторонами не застосовується. Кінцевий строк виплати орендної плати Орендодавцю за відповідний період (починаючи з дати введення воєнного стану на території України) встановлюється не пізніше 6 (шести) місяців після припинення або скасування воєнного стану. На період дії воєнного стану на території України та протягом 6 (шести) місяців після його припинення або скасування, Орендар вважається таким, що не порушував умови Договору, в тому числі (але не виключно) щодо своєчасності внесення орендної плати». Представником позивача [PERSON] - адвокатом Байгуш О.Ю., подано письмовий відзив на зустрічну позовну заяву ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», у якому зазначено, що на думку сторони позивача, так як були порушені зобов`язання щодо невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором, що не заперечується відповідачем за первісним позовом та підтверджується наданими сторонами письмовими доказами, тому існують усі законні підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами. Доводи відповідача про наявність підстав до звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання вважає безпідставними та необґрунтованими, так як відповідачем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не надано відповідного сертифікату ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який підтверджує факт того, що саме введений воєнний стан в Україні унеможливлював та унеможливлює на сьогоднішній день виконання ним зобов`язань за умовами договору оренди землі від 25 травня 2012 року у встановлені строки. З урахуванням висновків Верховного Суду вважає, що сам лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є беззаперечним та достатнім доказом існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а тим більше він не може слугувати підставою для звільнення від виконання зобов`язань за договором від час воєнного стану. Втім, це може бути підставою від звільнення, якщо сторона за договором доведе, що внаслідок військової агресії неможливо було виконати свої зобов`язання. Дружківська міська територіальна громада не знаходиться безпосередньо в зоні бойових дій, а тим більше за місцем розташуванням земельної ділянки, яка належать їй на праві власності і перебуває на сьогодні в оренді ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», будь-які боєві діє не ведуться та не велись. Крім того, ця земельна ділянка не є засміченою вибухонебезпечними предметами та/або на якій наявні фортифікаційні споруди, а тому не має будь-яких перешкод щодо її використання за цільовим призначенням. Земельна ділянка використовується відповідачем з початку російської військової агресії, з 24 лютого 2022 року, по теперішній час, що підтверджується фотознімками та поясненнями свідків, сам відповідач у листі № 805 від 24 жовтня 2022 року на адресу позивача [PERSON] зазначав про те, що посівна компанія та збір врожаю у 2022 році проводилися, але у вкрай складних умовах. Щодо пропозиції ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про внесення змін до договору оренди землі від 25 травня 2012 року, то такі зміни були відхилені позивачем [PERSON] з підстав того, що зі змісту додаткової угоди вбачається суттєва зміна істотних обставин, але якби позивач міг це передбачити, то взагалі б не укладав договір оренди землі з відповідачем за первісним позовом. Тим більше, при укладенні додаткової угоди, вона змінює рівновагу стосунків за укладеним договором оренди землі та суттєво обтяжує позивача як сторону у договорі, поклавши на нього надмірний тягар, без дотримання засад справедливого балансу між сторонами, а саме позбавляє його права щодо своєчасного отримання орендної плати та подальшого розпорядження нею як власним майном на свій розсуд, що в свою чергу, є порушенням ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України. Необхідна взаємна згода та наявність волевиявлення обох сторін для визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі у зв`язку із зміною істотних умов на сьогоднішній день у позивача відсутня. Відповідачем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не надано жодного доказу одночасної наявності існування умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, з якою закон пов`язує можливість зміни договору оренди землі. Просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, задовольнивши позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] . Представником відповідача ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначено що на думку відповідача за первісним позовом при формулюванні стороною позивача висновку щодо наявності у діях ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» систематичного порушення зобов`язань за договором оренди землі щодо оплати орендної плати не було враховано наявність обставин непереборної сили та відсутність можливості та фактичне не використання спірної земельної ділянки. Лист ТПП є належним підтвердженням форс-мажорних обставин, а питання стосовно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності, є загальновідомим та нормативно врегульованим. Обставини, що стали наслідком російської військової агресії: евакуація значної частини працівників, мінування виробничих земельних ділянок, порушення логістичних ланцюгів поставки посівного матеріалу, добрив, палива, знищення та пошкодження сільгосптехніки, безпосередня загроза життю та здоров`ю тих працівників, що залишилися у регіоні проведення активних бойових дій, обмежувальні заходи з боку ЗСУ - знаходяться у прямій залежності від обставин форс-мажору, а саме повномасштабного вторгнення та російської військової агресії проти України і беззаперечно впливають на матеріальне становище ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та його спроможність щодо здійснення розрахунків в тому числі за діючими договорами оренди землі, зокрема з урахуванням того, що земельна ділянка орендодавця з 2022 року не використовується орендарем через її знаходження на території, задіяній військовими ЗСУ в організації оборонних заходів. Позивачем за первісним позовом не було враховано, що відповідно до пункту 1.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.12.2020 № 383, відомості про систему охорони, оборони в особливий період (на воєнний час) або відомості про будівництво фортифікаційних споруд у такий період становлять державну таємницю. Тому, збір, отримання, використання та/чи розповсюдження інформації, що становить державну таємницю знаходиться поза законом та карається відповідно до приписів діючого кримінального законодавства України (ст. 328 КК України) і з об`єктивних причин не може бути надана учасниками справи. Звертає увагу на те, що орендована земельна ділянка знаходиться на відстані, меншої за 20 кілометрів від лінії зіткнення, тобто у безпосередній близькості до фронту, що зумовлює її використання ЗСУ в оборонних цілях. Натомість, в законодавчо дозволеному обсязі, доступним підтвердженням наведених обставин є копії листа Департаменту агропромислового розвитку та земельних відносин Донецької обласної державної адміністрації вих.№246/0/150-23/01.03 від 27.07.2023 та копія листа Іллінівської сільської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (яка знаходиться у безпосередній близькості до орендованої ділянки)вих. №422/01-52 від 04.08.2023, з контексту яких вбачаються факти: мінування земельних ділянок, побудови фортифікаційних споруд, порушення родючих шарів ґрунту внаслідок обстрілів а також засмічення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами відповідних територій тощо. Крім того, підтвердженням обставин мінування орендованих товариством земельних ділянок є також копії листів вих. № 50 01-5658/50 11 від 23.08.2023 та вих. № 50 01-5908/50 13-1 від 31.08.2023 Головного Управління ДСНС України у Донецькій області, які доводять факти неодноразового звернення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до компетентних державних органів, із запитами щодо обстеження на наявність вибухонебезпечних предметів орендованих товариством сільськогосподарських угідь та проведення заходів щодо організації їх гуманітарного розмінування з метою забезпечення безпеки для життя і здоров`я працівників товариства та всебічного сприяння з боку ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» цим органам з здійсненні відповідних заходів. Надані представником позивача [PERSON] фотознімки земельної ділянки здійснені без прив`язки на місцевості і без визначення координат її місця розташування, з них неможливо встановити хто, коли і як саме використовував зображену на фото земельну ділянку. Також у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» є об`єктивні сумніви в неупередженості та об`єктивності пояснень свідків [PERSON] і [PERSON] , оскільки судом розглядався спір між останніми та товариством, вирішений на користь ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». Вимоги за зустрічним позовом у відповідача виникли внаслідок недосягнення згоди між сторонами щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, тому посилання представника позивача [PERSON] на відсутність волевиявлення та згоди до укладення додаткової угоди до договору оренди землі є безпідставними, адже сам по собі розгляд такого спору судом є альтернативою у вирішенні питання в разі недосягнення сторонами договору згоди з даного приводу, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 652 ЦК України. Крім того, твердження [PERSON] про покладання на нього «надмірного тягара, без дотримання засад справедливого балансу між сторонами» є необґрунтованим, оскільки за обставин не використання спірної земельної ділянки, здійснення з боку ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» оплати орендних платежів ставить саме орендаря у скрутне становище з порушенням його майнового інтересу, адже форс-мажорні обставини позбавили ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме прибутку з використання земельної ділянки. При цьому, у випадку задоволення первісного позову та розірвання договору ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» може зазнати шкоди, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Просив суд відмовити у задоволенні первісного позову [PERSON] та задовольнити зустрічну позовну заяв ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» в повному обсязі. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Байгуш О.Ю., подано заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначено, що системна не сплата орендної плати у строки встановлені договором оренди від 25 травня 2012 р., а саме три рази, підтверджується доданими до первісного позову відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та доданими до зустрічного позову платіжною інструкцією №7099 від 28 грудня 2022 р. та платіжною інструкцією №558 від 21.02.2023 р., а також це підтверджується останнім платежем який був зарахований на рахунок позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - [PERSON] 28 липня 2023 року у розмірі 4473 грн. 01 коп. Тобто, останнім платежем відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) підтвердив факт використання земельної ділянки у 2022 році (копія виписки з рахунку додається). Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) жодного належного доказу про те, що саме земельна ділянка за кадастровим номером 1422483900:35:000:0006 не використовувалася ним з 24 лютого 2022 року так і надано, а тому на думку сторони позивача відсутні підстави для застосування положення ч. 6 ст. 762 ЦК України. До теперішнього часу відповідачем не надано сертифікат ТПП України, документ, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Твердження відповідача про те, що підприємство розташоване у безпосередній близькості до лінії фронту, руйнування логістичних ланцюгів щодо забезпечення ведення господарської діяльності, пошкодження та знищення значної частини сільськогосподарської техніки через обстріли структурних підрозділів підприємства, через що вона не могла бути використана для здійснення відповідних робіт, є безпідставними та ніяким чином не впливають на виконання зобов`язань за умовами договору оренди землі від 25 травня 2012 р. у встановлені строки. Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18.05.2022 № 295 «Про затвердження Методики визначення шкоди та збитків завданих земельному фонду України внаслідок збройної агресії російської федерації» визначено, що інформаційною базою для визначення шкоди та збитків завданих земельному фонду України внаслідок збройної агресії російської федерації є акти обстеження земельних ділянок, акти комісій із визначення збитків власників землі та землекористувачів, звіти про експертну грошову оцінку земельних ділянок, первинні документи, облікові регістри, бухгалтерська та інша звітність, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку підприємств, установ та організацій, проектно-кошторисна документація, відомості Державного земельного кадастру, документація із землеустрою, дані дистанційного зондування Землі та інші документально підтверджені відомості. Власники землі та землекористувачі, підприємства, установи та організації, земельним ділянкам яких були завдані шкода та збитки внаслідок збройної агресії російської федерації, інформують обласні, Київську міську державні адміністрації (на період воєнного стану - військові адміністрації) про розмір завданої шкоди та збитків після їх визначення згідно з пунктами 5-7 цієї Методики. Зі змісту доданих до відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву документів не вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 1422483900:35:000:0006 є замінованою або використовується для побудови фортифікаційних споруд. Тобто, до сьогоднішнього часу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» так і не надано жодного письмового належного доказу на підтвердження вказаних вище обставин, які позбавляють його можливості використовувати земельну ділянку. Крім того, враховуючи відсутність на сьогодні у відповідача за зустрічним позовом волевиявлення на укладення правочину та ненадання позивачем за зустрічним позовом належних і допустимих доказів на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України та наявності виняткового випадку, визначеного ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України, підстави для внесення змін у договір оренди землі від 25 травня 2012 р. за рішенням суду відсутні. Просив у задоволенні позовних вимог викладених у зустрічній позовній заяві про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі - відмовити повністю; позовні вимоги викладені у первісній позовній заяві про розірвання договору оренди землі - задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайнного суду Донецької області від 06 липня 2023 року відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі № 233/3270/23 за позовною заявою [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш О.Ю., до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2023 року ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» поновлено строк на подання зустрічного позову та прийнято зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш О.Ю., до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним у цивільній справі № 233/3270/23 (провадження № 2/233/395/2023). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі, зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Байгуш О.Ю., підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи. Представник відповідача ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Астапова Ю.Є. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову [PERSON] , підтримала в повному обсязі вимоги зустрічного позову та просила його задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її батьком, його земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яку обробляє її сім`я, тому вона знає, що там відбувається. Батько свідка хворіє, не має іншого доходу. Коли відповідач почав не виплачувати орендну плату її батько звернувся до нього з листом, на який надійшла відповідь про намір товариства сплатити орендну плату у грудні 2022 року. Виплати надходили частинами, не в повному розмірі. Після звернення до суду було виплачено орендну плату за 2023 рік. На спірній земельній ділянці працюють комбайни без впізнавальних знаків, ведуться роботи, збирається врожай. На ній не розташовані фортифікаційні споруди та вона не є замінованою, бойові дії там не ведуться. Вважає, що земельна ділянка обробляється саме ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», оскільки з цим товариством [PERSON] укладено договір оренди. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач у справі є його дідусем, земельна ділянка якого межує з земельною ділянкою батька свідка. У 2012 році дідусь уклав договір оренди земельної ділянки з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та з того часу вона обробляється, засівається та на ній збирається врожай. У 2022 році ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» почало не виплачувати дідусю орендну плату, він звернувся до товариства з листом та отримав відповідь з обіцянкою все виплатити у грудні 2022 року, товариство зазначило, що земельна ділянка не обробляється. При цьому, у 2023 році вони розпочали посівну компанію, сіяли соняшник. На земельній ділянці не розташовані фортифікаційні споруди та вона не є замінованою, там працюють трактори без ідентифікаційних знаків. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 4,25 га, кадастровий номер 1422483900:35:000:0006, що розташована на території колишньої Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 100797 від 25 жовтня 2004 року (а.с.12), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 276512994 (а.с. 11). 25 травня 2012 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» укладено Договір оренди землі, згідно із яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області), кадастровий номер 1422483900:35:000:0006, загальною площею 4,25 га, строком на 20 років (а.с. 13-16, 77-80, 82). 25 травня 2012 року договір оренди землі зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 142240004001253 (а.с. 16, 80). 25 травня 2012 року сторонами договору підписано акт приймання - передачі земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:35:000:0006 (рілля) (а.с. 17, 81). Відповідно до п.п.9, 10 Договору оренди землі, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі шляхом видачі готівки з каси Орендаря чи шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок зазначений Орендодавцем у таких розмірах: 4823,53 грн на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Згідно із п. 11 Договору оренди землі, орендна плата вноситься рівними частками від суми, вказаної в п. 9 цього Договору, у такі строки два рази на рік - червень, грудень поточного року. Орендар на свій розсуд має право здійснити виплату орендної плати частково, так і за цілий рік користування орендованою земельною ділянкою до настання строків, зазначених у цьому пункті Договору. Пунктом 27 Договору оренди землі передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 34 Договору оренди землі, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Відповідно до п. 36 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимоги однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно із п. 37 Договору оренди землі, розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається. Пунктами 39, 40 Договору оренди землі передбачено, що за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. 03 грудня 2018 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якого щорічна орендна плата з 1 січня 2018 року нараховується та вноситься Орендарем у грошовій формі шляхом видачі готівки з каси Орендаря або шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок зазначений Орендодавцем у наступних розмірах: 8373,00 грн на рік. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати без додаткового погодження з Орендодавцем. Додаткову угоду підписано сторонами з наведенням реквізитів, відомості про реєстрацію додаткової угоди відсутні (а.с. 83). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо позивача [PERSON] за період з І кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, позивачу відповідачем виплачено орендну плату у грудні 2022 року - 2778 ,26 грн. (а.с. 25-27), у лютому 2023 року - 2778, 26 грн. (а.с. 28-29). Відповідно до виписки з банківського рахунку [PERSON] в АТ «Ощадбанк» 28 липня 2023 року відповідачем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» виплачено позивачу орендну плату за 2 півріччя 2022 року в розмірі 4473, 01 грн. (а.с. 185 зворот). Тобто, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» три рази порушено строки виплати орендної плати позивачу, що відповідачем фактично не заперечується. 07 жовтня 2022 року позивачем [PERSON] направлено на адресу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» лист - повідомлення про порушення останнім зобов`язань за договором оренди земельної ділянки з проханням виконати їх та сплатити орендну плату за поточний 2022 рік, а також з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору від 25.05.2012 про дострокове розірвання Договору з актом приймання - передачі земельної ділянки (а.с. 20-22, 121 зворот - 123 зворот). Листом від 24 жовтня 2022 року № 805 ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відхилило пропозицію [PERSON] щодо укладення додаткової угоди до Договору від 25 травня 2012 року про дострокове розірвання Договору оренди землі та повідомило, що оренда плата за 2022 рік буде одноразова виплачена у ІV кварталі 2022 року (а.с. 23-24, 118). Листом від 24 липня 2023 року № 680 ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»повідомило [PERSON] про обставини непереборної сили, пов`язані з повномасштабним вторгненням та військовою агресією російської федерації проти України та через введення у зв`язку з цим воєнного стану та запропонувало [PERSON] укласти додаткову угоду до Договору оренди землі від 25 травня 2012 року в частині строків виплати орендної плати на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування (а.с. 119-120). Листом від 29 липня 2023 року [PERSON] відмовлено ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у внесенні змін до Договору оренди землі, зазначивши, що зі змісту додаткової угоди вбачається суттєва зміна істотних обставин, але якби він міг це передбачити, то взагалі б не укладав договір оренди землі з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (а.с.154). На підтвердження виконання обов`язків за договором оренди земельної ділянки від 25 травня 2012 року, укладеного між сторонами, до виникнення обставин непереборної сили відповідачем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» надано копії платіжних документів про виплату орендної плати (а.с. 86-114). Позивачем до суду надано два роздруковані фотознімки з зображенням земельної ділянки, засіяної соняшником (а.с. 152-153), що, як пояснив представник позивача у судовому засіданні, належить позивачу [PERSON] та використовується відповідачем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» з 24 лютого 2022 року по теперішній час. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Вказана позиція підтверджується і сталою судовою практикою, зокрема Постановами Верховного Суду від 11.07.2018р. у справі № 484/3687/16, від 14.11.2018р. у справі № 484/301/18. Згідно із зустрічною позовною заявою, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не оспорює факт порушення строків виплати орендної плати за Договором оренди землі від 25 травня 2012 року, посилаючись на форс-мажорні обставини та лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, та зазначає, що обставини, які настали внаслідок російської військової агресії: евакуація значної частини працівників, мінування виробничих земельних ділянок, порушення логістичних ланцюгів поставки посівного матеріалу, добрив, палива, знищення та пошкодження сільгосптехніки, безпосередня загроза життю та здоров`ю тих працівників, що залишилися у регіоні проведення активних бойових дій, обмежувальні заходи з боку ЗСУ - знаходяться у прямій залежності від обставин форс-мажору, а саме повномасштабного вторгнення та російської військової агресії проти України і беззаперечно впливають на матеріальне становище ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та його спроможність щодо здійснення розрахунків, в тому числі за діючими договорами оренди землі, зокрема з урахуванням того, що земельна ділянка орендодавця з 2022 року не використовується орендарем через її знаходження на території, задіяній військовими ЗСУ в організації оборонних заходів. Надаючи оцінку таким доводам ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», суд прийшов до такого. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Згідно зі статтею 141 Закону України від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постановах: від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2159цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16, від 11 травня 2016 року, у справі № 6-383цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-948цс16, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року (а.с. 116). Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 р. № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення. 20 серпня 2023 року Торгово-промислова палата України розмістила на офіційному веб-сайті оголошення, яким повідомила про ухвалене рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28 лютого 2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що надасть можливість за необхідністю роздрукувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується. Таким чином, суд вважає, що офіційний лист ТПП від 28 лютого 2022 року є належним підтвердженням форс-мажорної обставини, а питання стосовно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності, є загальновідомим та нормативно врегульованим. З огляду на наявність листа Торгово-промислової палати України від 20 серпня 2023 року щодо спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), суд відхиляє доводи [PERSON] про обов`язкову наявність Сертифікату ТПП для засвідчення таких обставин. Окрім листа Торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким засвідчено наявність форс-мажорних обставин, сукупність інших досліджених судом доказів свідчить про неможливість належного виконання ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» зобов`язань за Договором оренди землі від 25 травня 2012 року в частині дотримання строків виплати орендної плати у зв`язку із обставинами непереборної сили. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» є Донецька область, Покровський район, село Рівне, вул. Шопена, буд. 1-А (а.с. 68). Село Рівне Покровського району Донецької області (місцезнаходження ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») внесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309. Теж саме стосується і території Дружківської територіальної громади Краматорського району Донецької області (територія розташування об`єкту оренди). Так, територія Дружківської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 24 лютого 2022 року відноситься до Території можливих бойових дій. При цьому, за інформацією Міністерства оборони України територіями можливих бойових дій вважаються території, які межують з територіями активних бойових дій або тимчасово окупованими територіями чи прилеглі до державного кордону з державою-агресором та на яких можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатися населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам. Одночасно, територія Дружківської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області безпосередньо межує з територіями Костянтинівської міської територіальної громади, Іллінівської сільської територіальної громади Краматорського району Донецької області, які відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року відносились до Території можливих бойових дій, а з 01 січня 2023 року відносяться до Території активних бойових дій. При цьому, територіями активних бойових дій визначаються території через які проходить лінія бойового зіткнення або які межують з тимчасово окупованими територіями та на яких наразі неможливо у повному обсязі виконувати функції держави, зокрема в частині доступу до публічних електронних реєстрів, та існує значна загроза життю і здоров`ю населення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2022 року № 679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» передбачено провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області (а.с. 115). За встановлених обставин, суд погоджується з доводами ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про те, що після початку повномасштабного воєнного вторгнення з боку російської федерації, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як підприємство, що розташоване у безпосередній близькості до лінії фронту, з метою збереження життя та здоров`я працівників, було змушено фактично призупинити свою діяльність, оскільки велика кількість працівників покинула свої домівки та евакуювалася у більш безпечні регіони. Крім того, 27 липня 2023 року Департаментом агропромислового розвитку та земельних відносин надіслано запит Військовим адміністраціям з приводу надання Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які потребують обстеження на наявність вибухонебезпечних предметів і знаходяться на відстані 20-ти кілометрів і більше від лінії зіткнення із зазначенням географічних координат та кадастрових номерів (а.с. 163). Листом від 28 липня 2023 року № 36 в.о. начальника відділу економіки і торгівлі Костянтинівської міської військової адміністрації керівникам сільгосппідприємств пропонується надати перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Костянтинівської міської територіальної громади та потребують обстеження на наявність вибухонебезпечних предметів, і знаходяться на відстані 20-ти кілометрів і більше на лінії зіткнення, зі зазначенням географічних координат та кадастрових номерів (а.с. 166). Листом Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 23 серпня 2023 року пропонується ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернутися до Донецької обласної військової адміністрації для включення земельних ділянок до переліку пріоритетних ділянок для заходів гуманітарного розмінування, або подати заяву про замінювання або підозру замінювання полів за відповідним Інтернет посиланням (а.с. 167). Отже, суд також погоджується з доводами ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», що значна кількість земельних ділянок, що використовується товариством у господарській діяльності у межах Донецької області, є замінованими та використовуються для побудови фортифікаційних споруд, є небезпечними, або знаходяться у безпосередній близькості до лінії фронту, що позбавило ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» можливості їх використовувати у господарській діяльності, як основний виробничий актив підприємства. Вказані події наразі не є припиненими та існують станом на сьогодень. Суд зазначає, що обставини мінування земельних ділянок та побудови на них тимчасових фортифікаційних споруд віднесені до інформації, яка має статус державної таємниці, бо стосуються питання національної безпеки, і хоча в обмеженому об`ємі загалом відомі, однак документально та детально недоступні, а отже не можуть бути самостійно підтверджені ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» так само як і спростовані [PERSON] . Але зважаючи, на активні бойові дії в регіоні та безпосередню близькість території місцезнаходження об`єкта оренди до лінії фронту, вказані обставини є фактичними, беззаперечними і достовірно існуючими. Отже, суд приходить до висновку, що існування на території України та безпосередньо у Донецькому регіоні надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, неодмінно впливає на спроможність використовувати об`єкт оренди, своєчасно вести розрахунки та безперешкодно здійснювати господарську діяльність. Крім того, на теперішній час ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» зазнало значних втрат внаслідок військової агресії рф, зокрема ракетними обстрілами були зруйновані тваринницькі комплекси, а також велика кількість виробничих приміщень та устаткування, які забезпечували логістику та виробничу діяльність підприємства, що підтверджується витягами з ЄРДР (а.с. 169-174). Наведені події, а також неможливість використання значної частини активів підприємства, беззаперечно призводять до збитковості ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації від 23 січня 2023 року № 29/5-23, визнано обставини, що склалися на території Донецької області у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та стали підставою введення воєнного стану в Україні, обставинами непереборної сили з 24 лютого 2022 року. Включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, зокрема, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, та місцезнаходження яких станом на 31 грудня 2022 року зареєстровано в межах території Донецької області (а.с. 117). З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки). Щодо зустрічних позовних вимог ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін у договір оренди землі, суд прийшов до наступного. Листом від 24 липня 2023 року № 680 ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»повідомило [PERSON] про обставини непереборної сили, пов`язані з повномасштабним вторгненням та військовою агресією російської федерації проти України та через введення у зв`язку з цим воєнного стану та запропонувало [PERSON] укласти додаткову угоду до Договору оренди землі від 25 травня 2012 року в частині строків виплати орендної плати на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування (а.с. 119-120). Листом від 29 липня 2023 року [PERSON] відмовлено ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» у внесенні змін до Договору оренди землі, зазначивши, що зі змісту додаткової угоди вбачається суттєва зміна істотних обставин, але якби він міг це передбачити, то взагалі б не укладав договір оренди землі з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (а.с.154). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 при розгляді справи № 233/4198/18 та від 08.04.2020 при розгляді справи № 233/2070/19, наявність волевиявлення учасника правочину на укладання угоди, вільність такого волевиявлення і відповідність його внутрішній волі є необхідною умовою дійсності правочину. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 зазначив, що внесення змін до договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбуватися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин (п.94). Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (п.102). Аналіз вищезазначених правових позицій та норм права дає підстави зробити висновок про те, що для визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 25 травня 2012 року у зв`язку із зміною істотних умов необхідна взаємна згода та наявність волевиявлення на те обох сторін. Така взаємна згода сторін у цьому випадку відсутня. Так, у відзиві на зустрічну позовну заяву, [PERSON] зазначає, що при укладені запропонованої додаткової угоди вона змінює рівновагу стосунків за укладеним договором оренди землі та суттєво його обтяжує як сторону у договорі, поклавши на нього надмірний тягар, без дотримання засад справедливого балансу між сторонами, а саме позбавляє його права щодо своєчасного отримання орендної плати та подальшого розпорядженням нею як власним майном на свій розсуд, що в свою чергу є порушенням ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України. Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові від 08.12.2020 у справі № 910/11888/19 Верховний Суд зазначив, що за змістом положень статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин. Окрім цього, того у постанові від 17.05.2023 у справі № 914/865/22 Верховний Суд зробив такий висновок: Аналіз норм статті 652 ЦК України вказує на те, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору та/або розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Проте, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не доведено наявності одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України та наявності виняткового випадку щодо земельної ділянки, яка належить [PERSON] , визначеного ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України, відтак, правові підстави для внесення змін у договір оренди землі від 25 травня 2012 року за рішенням суду відсутні. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити у повному обсязі. При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed