Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

До суду звернувся представник позивача із даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , в розмірі 22\~251.68 грн., 1203.58 грн. 3% річних, 6045.71 грн. інфляційних втрат за період з 01.01.2020 по 31.12.2022, а також судовий збір та витрати на правову допомогу, вказуючи, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , а тому відповідач є одним із співвласників багатоквартирного будинку. Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альма-Центр», яке зареєстроване як юридична особа. Протоколами засідання правління ОСББ «Альма-Центр» від 10.01.2020 затверджено на 2020 рік розміри внесків співвласників, згодом від 17.11.2020 на 2021 рік розмір внесків та від 21.12.2021 на 2022 рік. ОСББ також провадиться сплата за опалення будинку, послуги водопостачання та водовідведення та вивіз ТПВ, які відшкодовуються власниками житлових та нежитлових приміщень. Всупереч рішенням об`єднання та діючому законодавству [PERSON] передбачених внесків не сплачує. Таким чином за період з 01.01.2020р. по 31.12.2022р. у Відповідача перед Позивачем утворилася заборгованість у розмірі 29500,97 грн., яка складається із: 22251,68 грн. - основний борг; 1203,58 грн. - 3% річних, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України; 6045,71 грн. - інфляційні втрати. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно суму боргу не повертає, представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 18.09.2023 позов залишено без руху. 21.09.2023 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відзиву відповідачем не надано, відправлення суду з копією ухвали від 21.09.2023 та позову з додатками повернуто. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альма-Центр», яке зареєстроване як юридична особа, відповідно до Законодавства України, 15.08.1997р. Протоколом засідання правління ОСББ «Альма-Центр» від 10.01.2020р. затверджено на 2020 рік: -розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 5,85 грн/ кв. м. -розмір внеску в фонд капітального ремонту-2,00 грн /кв.м. Протоколом засідання правління ОСББ «Альма-Центр» від 17.11.2020р. вирішено: -у 2021 році кошторис витрат залишити у розмірі 2020 року і перерозподілити кошти кошторису витрат, у тому числі фонду капітального ремонту, між статтями, згідно рішення загальних зборів від 10 січня 2020р. Протоколом засідання правління ОСББ «Альма-Центр» від 21.12.2021р. затверджено на 2022 рік: -розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 6,95 грн/ кв. м. -розмір внеску в фонд капітального ремонту-2,00 грн /кв.м. Згідно ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема: - забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; - забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; - виконувати рішення зборів співвласників; - забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; - забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Як на підставу позову представник позивача посилався на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , відтак, співвласником багатоквартирного будинку, а тому зобов`язаний брати участь в утриманні будинку, згідно тарифів, визначених Управлінням ОСББ. На підтвердження позовних вимог позивачем подано наступні докази: -статут ОСББ «Альма-Центр»; -витяг з протоколу засідання правління ОСББ «Альма-Центр» за адресою м. Харків, вул. Дмитрівська, 5, від 10.01.2020 про затвердження внесків (кошторису) на утримання будинку на 2021 рік; -витяг з протоколу засідання правління ОСББ «Альма-Центр» за адресою м. Харків, вул. Дмитрівська, 5, від 21.12.2021 про затвердження внесків (кошторису) на утримання будинку на 2022 рік; -відомості нарахування та сплати внесків 2020, 2021, 2022 роки квартирою [ADDRESS] ; -копія договору про дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] , укладений між АТ «Обчислювальна техніка та інформатика» та [PERSON] 08.05.1997; -реєстраційне посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації №60697 від 15.10.1997, згідно якого посвідчено, що право приватної власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] ; -розрахунок заборгованості за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 по кв. [ADDRESS] . В той час, згідно копії паспорта [PERSON] в матеріалах справи, інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 08.09.2023 та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.09.2023, встановлено, що відповідач не значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . За положеннями статей\~319,\~322\~\~ЦК України\~власність зобов`язує.\~Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Не проживання споживача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє останнього, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17. Однак, як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав від 19.09.2023, наданого представником позивача на підтвердження позовних вимог, право власності на кв. [ADDRESS] , за [PERSON] не зареєстроване. Таким чином, вказаний витяг не містить інформації про те, що відповідач [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] в період виникнення боргу, а саме з 01.01.2020 по 31.12.2022. Щодо договору про дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] , укладеного між АТ «Обчислювальна техніка та інформатика» та [PERSON] 08.05.1997, та реєстраційного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації №60697 від 15.10.1997, суд вважає, що такі докази щодо власності [PERSON] на квартиру, всупереч положень ст.ст. 12, 77, 79-81 ЦПК України, є неналежними, недостовірними та недостатніми, оскільки датовані більше двадцяти років тому, а тому станом на день подачі позову та розгляду справи судом не можуть достовірно свідчити, що відповідач [PERSON] на даний час та в період виникнення боргу, заявленого позивачем, був власником квартири в буд. [ADDRESS] , відтак, співвласником багатоквартирного будинку, який перебуває на балансі та обслуговування позивача. Тому суд у даному випадку не може взяти до уваги такі докази власності, надані позивачем, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Інших дійсних та актуальних доказів, які би підтвердили право власності відповідача на вказану в позові квартиру в період виникнення боргу, зазначеного позивачем, матеріали справи не містять та суду не надані. У відповідності до частин 1, 6 статті 81\~ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 22.09.2021 у справі № 463/3724/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. У постанові Верховного Суду від 14.09.2021р. у справі №910/14452/20 зазначив, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц. Враховуючи вищевикладене, за відсутності актуальних достовірних та достатніх доказів власності відповідача на квартиру [ADDRESS] , що свідчило би про обов`язок власника утримувати належне йому майно, а також за відсутності доказів проживання відповідача у зазначеній квартирі, відтак факту споживання послуг позивача саме відповідачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення основного боргу. Оскільки судом відмовлено в стягненні з відповідача основної суми боргу, задоволенню не підлягає і вимога щодо стягнення збитків, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки така вимога є похідною. На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу залишаються за позивачем та не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, та

Outcome: dismissed