Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У вересні 2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала анкету заяву № б/н від 11 липня 2013 року,відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшувався до 100 000 грн. Відповідач, підписавши заяву, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк за договором свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору і в межах встановленого ліміту. Відповідач в свою чергу умови кредитного договору не виконав, не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у зв`язку з чим, станом на 28 серпня 2023 року має заборгованість у розмірі 35531,92 грн., з яких: 28815,11 грн. - заборгованість за кредитом, 6716,81 грн. - заборгованість за комісією. У зв`язку із тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість, просить стягнути з останнього заборгованість у загальному розмірі 35531,92 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 липня 2013 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в "Приватбанк" ознайомившись з якими, виявив бажання оформити зарплатний пакет (а.с.32). Відповідач також підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Привалами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. 21 вересня 2020 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій вказано істотні умови договору, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки невиконання та/або прострочення виконання зобов`язання тощо, із чим відповідач ознайомлений про що свідчить його особистий підпис (а.с.24-31). 21 вересня 2020 року Банком додатково надано відповідачу повну інформацію щодо основних умов кредитування, реальної процентної ставки, порядку повернення кредитних коштів, що підтверджується паспортом споживчого кредиту (а.с.33-35). Із наданої АТ КБ "ПриватБанк" довідки вбачається, що банком було надано [PERSON] наступні кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії по червень 2017 року (карта Універсальна), № [NUMBER] з терміном дії по жовтень 2020 року (карта Універсальна GOLD), № [NUMBER] з терміном дії по серпень 2024 року (карта Універсальна GOLD) (а.с.23). Із наданої АТ КБ "ПриватБанк" довідки також вбачається, що банком було встановлено наступні кредитні ліміти на кредитну карту, якою користується [PERSON] , а саме: з 19.02.2014 року у розмірі 300 грн., з 16.02.2016 року у розмірі 6 000 грн., з 06.04.2017 року у розмірі 15 000 грн., з 15.06.2017 року у розмірі 15 000 грн., з 22.09.2017 року у розмірі 25 000 грн., з 07.12.2017 року у розмірі 6310 грн., з 20.06.2018 року у розмірі 15 000 грн., з 03.10.2018 року у розмірі 33 000 грн., з 20.02.2019 року у розмірі 0,00 грн., з 22.07.2020 року у розмірі 14 000 грн., з 21.09.2020 року у розмірі 20 000 грн., з 26.10.2020 року у розмірі 25 000 грн., з 29.04.2021 року у розмірі 40 000 грн., з 24.09.2021 року у розмірі 50 000 грн., з 14.01.2022 року у розмірі 100 000 грн., з 13.02.2023 року у розмірі 31700,64 грн., з 03.03.2023 року у розмірі 0,00 грн. (а.с.22). Як вбачається з виписки по рахунку станом на 31 серпня 2023 року відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснюючи оплату за покупки, шляхом зняття готівки у банкоматах, а також здійснював повернення кредитних коштів шляхом поповнення своєї картки (а.с.78-121). Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. За наданим банком розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 23 серпня 2023 року становить 35531,92 грн., з яких: 28815,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6716,81 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.17-21). Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, 11 липня 2013 року та 21 вересня 2020 року відповідач власноручним підписом підтвердив повне ознайомлення з інформацією про отримані кредитні послуги, які містять основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; розмір відсотків та порядок повернення кредиту; розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Із наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримавши кредитні кошти, не виконав взятого на себе обов`язку зі своєчасного їх повернення та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому повинен нести цивільно-правову відповідальність за невиконання кредитного зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 35531,92 грн., з яких: 28815,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6716,81 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, що становить 1342 грн.

Outcome: approved