Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

05 липня 2022 року представник [PERSON] адвокат Вертелецька Леся Анатоліївна звернулась до Носівського районного суду Чернігівської області з цим позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 листопада 2020 року\~ між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] \~ було укладено Кредитний договір № 3202151, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надавав позивачу кредит на умовах, визначених Договором. 26 травня 2021 року\~ на підставі Договору\~ відступлення права вимоги № ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» відступило\~ право вимоги за вищевказаним кредитним договором\~ товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та того ж дня приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером\~ 61787, яким запропоновано стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»\~ за період з 15 листопада 2020 року по 26 травня 2021 року\~ включно суму у загальному розмірі 10200 грн. 15 грудня 2021 року приватним\~ виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Михайловичем винесено постанову\~ про відкриття\~ виконавчого провадження № 67918067 з примусового виконання виконавчого напису. Позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався\~ належним чином у безспірності\~ розміру сум, що підлягають стягненню за написом,\~ у нього були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально та не відноситься до документів, за якими стягнення\~\~ заборгованості\~\~\~ проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис за формою не відповідає\~ вимогам п. 4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій\~ нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Позивач просив суд визнати\~ таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном\~ Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 61787 про стягнення з [PERSON] \~ на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»\~\~ заборгованості у розмір 10200 грн. 00 коп. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса,\~ зареєстрованого в реєстрі за № 61787 від 26 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном\~ Михайловичем, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 67918067, яке знаходиться на\~ виконанні приватного\~\~ виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича (а. с. 24-25). Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2022 року відкрито позовне провадження в даній\~ цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами\~ спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення указаної ухвали, а позивачу\~ десятиденний строк на\~ подання відповіді на відзив (а. с. 28-29). Ухвалою Носівського районного суду від 09 січня 2023 року заяву представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Шпичак К.М. про залучення та заміну відповідача правонаступником у цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Судом замінено\~ сторону відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ: 35234236) на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс» (ЄДРПОУ: 44195842; юридична адреса: 01103, м. Київ, бульв. Дружби Народів, буд. 22, оф. 7) (а. с. 59-60). 18 квітня 2023 року\~ та 29 травня 2023 року на адресу суду від адвокатів Федяєва С.В. та Галайчук Г.С. представників заявника [PERSON] через підсистему «Електронний суд»\~ подано письмове клопотання/заява про залучення [PERSON] як правонаступника\~ відповідача ТОВ «Компані Фінанс». В обґрунтування заяви зазначалось, що\~ 01 липня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Компані Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 3202151 від 15 листопада 2020 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до ТОВ «Компані Фінанс». Також, 01 липня 2022 року між ТОВ «Компані Фінанс» та [PERSON] \~ було укладено Договір № 01/07, відповідно до якого\~ всі права та обов`язки за кредитним договором\~ № 3202151 від 15 листопада 2020 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до [PERSON] (а.с.93-94, 125). Ухвалою Носівського районного суду від 04 липня 2023 року заяву\~ представників заявника [PERSON] адвокатів Федяєва С.В.,\~ Галайчук Г.С.\~ задоволено, залучено до участі у справі за позовом [PERSON] \~ до\~ відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заміненого на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс»,\~ треті особи, які не заявляють самостійних вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правонаступника відповідача,\~ - заявника [PERSON] . Сторони у справі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та, відповідно, відповіді на відзив не скористались. У судові засідання 14 вересня 2023 року та 09 листопада 2023 року позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. У\~\~\~ судовому\~\~\~\~ засіданні 09 листопада 2023 року представник позивача адвокат Вертелецька Л.А. вимоги позову підтримала повністю з підстав, які у ньому зазначені. Відповідач [PERSON] 14 вересня 2023 року та 09 листопада 2023 року повторно до суду не з`явився,\~ про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся\~ належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду за адресою місця реєстрації та адресою, указаною його представниками під час листування з судом. 20 вересня 2023 року від\~ третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. надійшла письмова заява про розгляд справи\~ 09 листопада 2023 року без його участі. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.\~ був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному реєстрі нотаріусів, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь у судових засіданнях 14 вересня 2023 року та 09 листопада 2023 року не скористався, про причини неприбуття не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Ураховуючи те, що справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, позивач,\~ відповідач та треті особи належним чином були повідомлені про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, суд приходить до висновку\~ про відсутність передбачених у ч. 2 ст. 223 ЦПК України правових підстав до відкладення розгляду справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 цього ж Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 26 травня 2021 року\~ приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було вчинено виконавчий напис, яким пропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал»,\~ стягнути\~ зі [PERSON] за період з 15 листопада 2020 року по 26 травня 2021 року\~ включно суму у розмірі: - 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 6270 грн. заборгованість за\~ нарахованою комісією за надання кредиту; - загальна заборгованість [PERSON] становить 10200\~ грн.\~ (а. с. 7). 15 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. відкрито виконавче провадження ВП № 67918067 по примусовому виконанню виконавчого напису № 61787 від 26 травня 2021 року, виданого приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» загальної заборгованості 10200 грн.\~ (а. с. 8-9). 01 липня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Компані Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 3202151 від 15 листопада 2020 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до ТОВ «Компані Фінанс» (а. с. 50-53). 01 липня 2022 року між ТОВ «Компані Фінанс» та [PERSON] \~ було укладено Договір № 01/07, відповідно до якого\~ всі права та обов`язки за кредитним договором\~ № 3202151 від 15 листопада 2020 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до [PERSON] (а. с. 93-94, 125). Установленим в судовому засіданні правовідносинам підлягають застосуванню наступні норми права. Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Учиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, що є підставою нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення, а Відповідачем такі докази не надано. На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Починаючи з 22 лютого 2017 року, нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого\~\~\~ напису\~\~\~\~\~ подаються:\~\~\~ а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,\~\~\~ затвердженого\~\~\~ наказом\~\~\~ Міністерства\~\~\~ юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. В Постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у\~ справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика\~\~\~\~ Палата\~\~\~\~\~ Верховного\~\~\~ Суду\~\~ у\~\~\~\~ Постанові\~\~\~\~ від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована первісним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «»Кредит Капітал» та надана приватному нотаріусу заборгованість, не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. Суду не надано належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 61787\~ про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» загальної заборгованості в розмірі 10200 грн.00 коп., а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал»\~ зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Крім того, усупереч ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують його право вимоги про стягнення заборгованості (у випадку її наявності) за кредитним договором № 3202151 від 15 листопада 2020 року, який укладеного між ТОВ «Авентус Україна»\~ та позивачем . За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а також не перевірені обставини, що між сторонами дійсно існували будь-які договірні зобов`язання. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», і він є таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України та керується нею. Згідно пунктів 1, 2, 6 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач є особою з інвалідність ІІ групи і від сплати судового збору звільнений (а.с.19). Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073\~ (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. та 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Outcome: approved