Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

13.02.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 березня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 20 березня 2015 року Орджонікідзевським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Харківського\~міського управління\~юстиціїбуло зареєстровано шлюб з [PERSON] , актовий запис № 100. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з матір`ю та як зазначає позивач [PERSON] після вирішення питання про розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна між сторонами на час подання вказаного позову до суду відсутній. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечать її інтересам. У зв`язку з наведеним [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.03.2023. 15.03.2023, 04.04.2023, 24.04.2023 та 15.05.2023 судові засідання відкладено за клопотанням відповідача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01 червня 2023 року сторонам надано строк на примирення до 01.10.2023. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.10.2023 відновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 02.10.2023. 02.10.2023 у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, судова справа № 621/1075/23, судове засідання відкладено до 18.10.2023. 18.10.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників до 09.11.2023. 09.11.2023 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення судового засідання призначеного на 09.11.2023 до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зауважити, що відповідач неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи, так судові засідання призначені на 15.03.2023, 04.04.2023 та 24.04.2023 відкладені за заявою відповідача, однак, будь-яких підтверджень поважності причин неявки до суду не надав, відзив на позов у встановлений законом строк подано не було, також не було подано й клопотання про продовження встановленого строку для подання відзиву. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. За неявки без поважних причин відповідача та відсутності доказів на підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам статті 223 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2015 року підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2015 року, актовий запис № 100 (а.с. 3). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 620 (а.с. 5). Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про поділ майна між сторонами у цій справі немає. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, за таких обставин по справі суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї не можливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до другого речення частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн 60 к.

Outcome: approved