Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище цивільна справа. 25 жовтня 2023 року у даній справі було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Мишковською Т.М. було подано заяву, у якій вона просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25\~000 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про відкладення розгляду заяви до закінчення режиму воєнного стану, оскільки він займається питаннями Національної безпеки та Оборони, що не дозволяє йому у повній мірі та якісно приймати участь у судових процесах. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Від його представника адвоката Мишковської Т.М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність [PERSON] , вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовільнити. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання, суд, відповідно до ст. 222 ЦПК України, суд розглядає дану справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Розподіл судових витрат між сторонами при ухваленні даного рішення, судом не вирішувався. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У встановлений законом строк представником відповідача було надано суду докази щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Судом встановлено, що 24 листопада 2021 року між адвокатом Мишковською Т.М. та Грачовим А.С. було укладено договір про надання правничої допомоги. Представник відповідача у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що Грачовим А.С. були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. 00 коп. На підтвердження вищевказаних обставин, представником надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 24 листопада 2021 року на суму 25\~000 грн. та опис виконаних робіт за договором від 24 листопада 2021 року. Проте в даному описі робіт відсутній час, який було витрачено представником позивача на виконання вказаних робіт. Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має необґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг). Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5 000 грн., які можна вважати необхідними для відповідача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved