Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 31 березня 2023 року надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань в якій позивачі просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором № 189/03/22-2012/4 від 31 липня 2012 року та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/215/19 в сумі 34\~059,31 грн. в тому числі: 3 % річних за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в сумі 8\~853,70 грн.; інфляційні втрати за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в розмірі 25\~205,61 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог, позивачі у позовній заяві посилалися на те, що 31 липня 2012 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № № 189/03/22-2012/4. Відповідно до п.п. 1.1, 1.3.1, 1.4.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 232 000,00 грн. строком з 31 липня 2012 року по 29 липня 2019 року, із сплатою Позичальником процентів за користування кредитом, виходячи із 16,9% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,9% річних (пп. 1.4.2 Кредитного договору). Згідно п. 3.1 Кредитного договору Позичальник зобов?язався здійснювати повернення кредиту на рахунок, відкритий у Банку, щомісячно з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 2 762,00 грн., а останній платіж сплатити у сумі 2 754,00 грн. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору Позичальник зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, один раз на місяць , не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом. У зв?язку з невиконанням Позичальником договірних зобов?язань за Кредитним договором, АБ «УКРГАЗБАНК» вимушений був звернутися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року у справі № 201/240/19, що набрало законної сили 24 березня 2020 року, було встановлено факти: укладання Позивачем і Відповідачем Кредитного договору на вищезазначених умовах; надання Банком Позичальнику кредиту у сумі 232\~000 грн.; порушення Відповідачем зобов?язань Кредитним договором та наявність заборгованості в сумі 147\~129,99 грн.. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 з Відповідача на користь Позивача було стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 147\~129,99 грн. 3 ухваленням рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 зобов?язання Відповідача за Кредитним договором не припинилися, оскільки ст. 599 ЦК України визначено, що зобов?язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). Зазначене рішення суду підтверджує наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором. Заборгованість згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» не сплачена, що підтверджується виписками по рахунку Відповідача за період з 31 липня 2012 року по 23 лютого 2022 року. Станом на дату подання позову заборгованість складає 147\~129,99 грн. Тому позивач пославшись на ст. 625 ЦК України просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с. 1-3). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31 березня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.31). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 10 квітня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 32-33). 10 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань (а.с. 34-35). 13 листопада 2023 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву в якій просила задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини встановленні судом 31 липня 2012 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 189/03/22-2012/4 (а.с. 6-9). Відповідно до п.п. 1.1, 1.3.1, 1.4.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 232 000,00 грн. строком з 31 липня 2012 року по 29 липня 2019 року, із сплатою Позичальником процентів за користування кредитом, виходячи із 16,9% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,9% річних (пп. 1.4.2 Кредитного договору). Згідно п. 3.1 Кредитного договору Позичальник зобов?язався здійснювати повернення кредиту на рахунок, відкритий у Банку, щомісячно з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 2 762,00 грн., а останній платіж сплатити у сумі 2 754,00 грн. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору Позичальник зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, один раз на місяць , не пізніше 10-го числа наступного за місяцем користування кредитом. У зв?язку з невиконанням Позичальником договірних зобов?язань за Кредитним договором, АБ «УКРГАЗБАНК» вимушений був звернутися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року у справі № 201/240/19, що набрало законної сили 24 березня 2020 року, було встановлено факти: укладання Позивачем і Відповідачем Кредитного договору на вищезазначених умовах; надання Банком Позичальнику кредиту у сумі 232\~000 грн.; порушення Відповідачем зобов?язань Кредитним договором та наявність заборгованості в сумі 147\~129,99 грн (а.с. 10-13). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 з Відповідача на користь Позивача було стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 147\~129,99 грн. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заборгованість згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» не сплачена, що підтверджується виписками по рахунку Відповідача за період з 31 липня 2012 року по 23 лютого 2022 року. Станом на дату подання позову заборгованість складає 147\~129,99 грн. Тому позивач пославшись на ст. 625 ЦК України просили суд стягнути з відповідача 3 % річних за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в сумі 8\~853,70 грн.; інфляційні втрати за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в розмірі 25\~205,61 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень статей 4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей 15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). За частиною першою статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданих учасниками справи та досліджених судом доказів вбачається, що у зв`язку з порушенням\~виконання позичальником\~\~ [PERSON] зобов`язання в обумовлений сторонами строк, кредитор ПАТ АБ «Укргазбанк», реалізуючи свої права, що випливають із положень частини другої\~статті 1050 ЦК України\~ звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року у справі № 201/240/19, що набрало законної сили 24 березня 2020 року, було встановлено факти: укладання Позивачем і Відповідачем Кредитного договору на вищезазначених умовах; надання Банком Позичальнику кредиту у сумі 232\~000 грн.; порушення Відповідачем зобов?язань Кредитним договором та наявність заборгованості в сумі 147\~129,99 грн.. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/240/19 з Відповідача на користь Позивача було стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 147\~129,99 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20). У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Отже, за\~\~змістом\~\~наведеної\~\~норми\~\~закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував\~своїх зобов`язань за\~кредитним договором, у зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування коштами з позичальника [PERSON] . Судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від\~ 21 лютого 2020 року (справа 201/240/19)\~про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення. Відповідно до виписки по особовому рахунку позичальника [PERSON] за період з 31 липня 2012 року по 23 лютого 2022 року та розрахунку заборгованості вбачається, що на виконання судового рішення у справі заборгованість не сплачено (а.с.14-19). Правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від\~04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2020\~році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за\~кредитним договором не припинилася та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.\~\~Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за\~\~увесь час прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами доведено суду факт порушення відповідачем їх прав та інтересів, за захистом яких вони звернулися до суду, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі стягнути з [PERSON] на їх користь 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором № 189/03/22-2012/4 від 31 липня 2012 року та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року по справі № 201/215/19 в сумі 34\~059,31 грн. в тому числі: 3 % річних за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в сумі 8\~853,70 грн.; інфляційні втрати за період з 22 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно) в розмірі 25\~205,61 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved