Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05.03.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. На даний час спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 05.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 262; судові витрати покласти на неї. Ухвалою суду від 01.09.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.\~ 30.10.2023 року від представника відповідача адвоката Мещанінова А.М. надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві представник відповідача вказав, що проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує. При цьому вказав, що посилання позивача на те, що спільні з відповідачем діти проживають з нею, не відповідає дійсності, оскільки діти проживають з відповідачем та його матір`ю бабусею дітей. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~судом встановлено,\~що 05.03.2014\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Деснянського\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Києві, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 262. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони у справі мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, що сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Посилання позивача на те, що малолітні діти проживають з нею, в ході розгляду справи, не знайшло свого підтвердження, оскільки доказів цьому позивачем не надано. При цьому, відповідач заперечуючи вказані обставини у відзиві вказав, що діти проживають з ним та з бабусею [PERSON] (його мамою) за адресою: [ADDRESS] , про що надав відповідні підтвердження (а.с. 23). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачкою не порушувалося. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір з відповідача за клопотанням позивача на її користь не стягується. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved