Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

03 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (надалі також позивач, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Креді Агріколь банк» (надалі також третя особа, АТ «Креді Агріколь банк») про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/4038617 від 02 листопада 2020 року у розмірі 27793 грн 33 коп., у зв`язку з невиконанням зобов`язання. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, судом 03 жовтня 2023 року направлений запит до відповідного органу реєстрації (а.с. 58). Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області за № 10-12/17/1239, яка надійшла до суду 09 жовтня 2023 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 59). Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 60). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» посилалось на те, що 02 листопада 2020 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний/комплексний договір №1/4038617, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 25357 грн 00 коп. на споживчі потреби до 01 листопада 2022 року, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 27 вересня 2023 року становить в загальній\~сумі 27793 грн 33 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 22585 грн 09 коп., заборгованості за відсотками 1231 грн 87 коп., заборгованості за комісією 3976 грн 37 коп. 06\~липня 2020\~року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №I-2020, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за кредитним договором №1/4038617. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання 08 листопада 2023 року явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 63). 07 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання ТОВ «ФК» «Укрфінстандарт», за змістом якого представник позивача просив розглядати справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів у справі, а також задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 125). Відповідач у судове засідання, призначене на 08 листопада 2023 року, не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Поштове відправлення із судовою повісткою про проведення судового засідання, призначеного на 08 листопада 2023 року, яке направлялось на зареєстровану адресу відповідачки - [ADDRESS] , повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» 16.10.2023 (а.с. 64-66). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачці, отже суд приходить до висновку про те, що відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання. Крім того, копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 жовтня 2023 року направлялась на адресу відповідачки, однак 16 жовтня 2023 року разом із судовою повісткою, копією позовної заяви з додатками, повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 64-124). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачці. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 жовтня 2023 року суд встановлював [PERSON] п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відзиву на позов від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Третя особа - Акціонерне товариство «Креді Агріколь банк» - не забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 62), станом на час розгляду справи клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи пояснень на позов не надала. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 02 листопада 2020 року між Акціонерним товариством\~«Креді Агріколь\~Банк» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №1/4038617, за умовами якого [PERSON] надано кредит у сумі 25357 грн 00 коп. із 02.11.2020 по 01.11.2022 (включно) на споживчі потреби (а.с. 11). Відповідно до\~пункту 1.1\~кредитного договору\~кредит у сумі 25357 грн 00 коп. надається позичальникові строком на 24 місяці - з 02.11.2020 по 01.11.2022 (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до пункту 1.3 вказаного договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,85% у місяць від суми кредиту. Згідно з пунктом 2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісячно. Відповідно до пункту 3.1 цього договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Пункт 3.2. цього договору передбачає, що у разі порушення позичальником без поважних причин вимог п.п. 2.2.3 - 2.2.9 Правил, Позичальник зобов`язується сплатити Банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. Договору, за кожний випадок порушення. Позичальником [PERSON] підписано пам`ятку клієнта за кредитним договором № 1/4038617 від 02.11.2020 (а.с. 5). Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит визначена в додатку № 1 до Комплексного договору № 1/4038617 від 02.11.2020 (а.с. 6). Крім цього, [PERSON] підписана заява-анкета № 0100146-02112020-001 від 02.11.2020 на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 7) та договір про надання банківських послуг № 706638/4038617 (а.с. 10), паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-13). Відповідно до рахунку строкової заборгованості від 02 листопада 2020 року встановлено, що на підставі платіжного доручення № 33700424-1 від 02 листопада 2020 року АТ «Креді\~Агріколь Банк»перераховано суму кредиту в розмірі 25357 грн 00 коп. на користь [PERSON] (а.с. 17). 06 липня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах (а.с. 24-29). Відповідно до витягу до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020 від 06.07.2020 за [PERSON] станом на 27 вересня 2023 року загальна заборгованості за кредитним договором № 1/4038617 становить - 27793 грн 33 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 22585 грн 09 коп., заборгованості за відсотками 1231 грн 87 коп., заборгованості за комісією 3976 грн 37 коп. З метою досудового врегулювання спору відповідачем 17 серпня 2020 року складена вимога про сплату заборгованості за договором № 1/4038617 від 02.11.2020 (а.с. 4), відповідно до якої [PERSON] була повідомлена про зміну кредитора у зобов`язанні та про обов`язок сплатити борг у розмірі 27793 грн 33 коп. до 30.09.2021 (а.с. 30). Станом на дату звернення до суду сума заборгованості [PERSON] залишається непогашеною. Посилаючись на викладене, представник позивача просив стягнути із [PERSON] розмір заборгованості, що становить 27793 грн 33 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 22585 грн 09 коп., заборгованості за відсотками 1231 грн 87 коп., заборгованості за комісією 3976 грн 37 коп., а також судовий збір у розмірі 2684 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6500 грн. Норми права, які підлягають застосуванню Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено,\~що 02\~листопада 2020\~року між\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4038617, відповідно до пункту 1.1 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 25357 грн 00 коп. строком на 24 місяців - з 02.11.2020 до 01.11.2022 (включно) (а.с. 4). У зв`язку з укладеним договором на підставі платіжного доручення № 33700424-1 АТ «Креді\~Агріколь Банк»перераховано суму кредиту в розмір 25357 грн 00 коп. на користь [PERSON] (а.с. 17). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання коштів відповідачем не надано. Як вбачається із матеріалів справи Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав відповідачці кредитні кошти у встановленому договором розмірі. З матеріалів справи вбачається, що на заборгованість за кредитом застосовувалася процентна ставка та комісія, як це передбачено в умовах кредитного договору, який підписала відповідач. 06 липня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, і до [PERSON] за кредитним договором №1/4038617. Відповідно до витягу до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020 від 06.07.2020 за [PERSON] станом на 27 вересня 2023 року рахується загальна заборгованості за кредитним договором № 1/4038617, що становить - 27793 грн 33 коп., та складається із заборгованості за тілом кредиту 22585 грн 09 коп., заборгованості за відсотками 1231 грн 87 коп., заборгованості за комісією 3976 грн 37 коп. (а.с. 29). 17 серпня 2021 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» надіслало [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за договором №1/4038617 від 02.11.2020, у якій повідомила останню про укладення між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 06.07.2020 договору про відступлення права вимоги № І-2020 та заявила вимогу про сплату відповідачем за кредитним договором 1/4038617 від 02.11.2020 заборгованості у сумі 27793 грн 33 коп. до 30.09.2021 (а.с. 30). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом й заборгованість за комісією, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором 1/4038617 від 02.11.2020,\~в загальній\~сумі 27793 грн 33 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 22585 грн 09 коп., заборгованості за відсотками 1231 грн 87 коп., заборгованості за комісією 3976 грн 37 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надавав. З огляду\~на викладене,\~враховуючи наявність\~у [PERSON] непогашеної заборгованості за договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № 41/4038617 від 02.11.2020 у розмірі 27793 грн 33 коп. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що суд\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позову\~у повному\~обсязі,\~з відповідача\~на користь\~банку підлягає стягненню 2684 грн судового збору. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6500 грн. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги № 41153878 від 09 серпня 2023 року (а.с. 42-44), додаткову угоду № 003311312982 до договору № 411533878 про надання правової допомоги від 09 серпня 2023 року (а.с. 45), детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» щодо стягнення кредитної заборгованості від 09.08.2023 (а.с. 46), акт надання послуг № 41153878 від 09 серпня 2023 року (а.с. 47), із якого вбачається надання правничої допомоги на загальну суму 6500 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Міньковською А.В. серії АА № 0033311 від 18 вересня 2023 року (а.с. 48), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6562 від 06 лютого 2020 року (а.с. 49). Заперечень щодо визначеної суми за надання правничої допомоги в розмірі 6500 грн, клопотань про її зменшення від відповідача не надходило. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн 00 коп., оскільки саме така сума підтверджується наданими до суду документами. На підставі викладеного,

Outcome: approved