Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 05.12.2021 між ФОП [PERSON] (далі - Постачальник) та [PERSON] (далі - Відповідач-1) було укладено в електронній формі договір № 60200214789 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. На підставі цього договору постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту, в момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за цим договором відступають на користь Процесинг - центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп») (далі по тексту ТОВ «ФК «Фангарант Груп»). З метою забезпечення належного та повного виконання зобов`язань Відповідачем-1 за вказаним договором, постачальник 05.12.2021 уклав з [PERSON] (далі - Відповідач-2) договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше тм № 60200214789. Однак, з огляду на те, що Відповідач-1 не виконує прийнятих на себе зобов`язань (було сплачено за весь період лише два платежі, один з них при отриманні товару) по договору у нього станом на 21.09.2023 виникла заборгованість в сумі 31 712,92 грн., яку ТОВ «ФК «Фангарант Груп» просить стягнути в солідарному порядку з Відповідачів, а також судові витрати по справі. Згідно відповідей на запити сформованими засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд з Єдиного державного демографічного реєстру № 249416, № 249430 від 29.09.2023» [PERSON] (Відповідач-1) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] (Відповідач-2) зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За загальними правилами підсудності позов підсудний Станично-Луганському районному суду Луганської області за останнім відомим місцем проживання відповідачів. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Станично-Луганського районного суду Луганської області. Такі справи визначені за територіальною підсудністю Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області. Ухвалою від 03.10.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін, відповідачам було запропоновано надати відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явивсяпро час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 36), при цьому в п. 3 прохальної частини позовної заяви, зазначив про те, що просить справу розглянути за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечують. (а.с. 4). Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання Відповідачів є адреса: [ADDRESS] - [PERSON] ; [ADDRESS] - [PERSON] , що знаходиться на тимчасово окупованій території, вони викликалися до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 39), а також направленням судових повісток на зазначені в позові електронні адреси. Відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, на виконання вимог ст. 128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином (а.с. 37, 38), причину неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. 01.11.2023 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 40). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 05.12.2021 між ФОП [PERSON] (Постачальник) та [PERSON] (Відповідач-1) було укладено договір № 60200214789 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Договір укладено в електронній формі, що згідно п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису (а.с. 6). Згідно з п.8.1 договору клієнт (Відповідач-1) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах договору та згідно з обраним клієнтом пакетом фінансування, а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», який є організатор системи «ПлатиПізніше») (а.с.8-15). Відповідно до п.8.2 договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено розділом 5 правил. Відповідно до п. 1.4 правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше правила є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.13.7 договору клієнт ознайомився з правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, зміст правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватися та виконувати. Відповідач-1 своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема із тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Згідно умов договору Відповідачу-1 передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Apple iPhone 13 128Gb midnight» вартістю 33 437,47 грн., що засвідчено підписом Відповідача-1 на договорі ( а.с. 6). Умовами пакету фінансування, визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умовами пакету фінансування зазначено: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) - становить 5 572,91 грн., кількість місячних платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 5 572,91 грн., вид договору: прямий лізинг; перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Також, 05.12.2023 між Постачальником, Відповідачем-1 та [PERSON] (Відповідач-2) укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше тм за № 60200214789, за умовами якого Відповідач-2 разом з Відповідачем-1 несе солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договором визначено, що Відповідач-2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і Відповідач-1. Цей договір укладено в електронній формі, що згідно п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису (а.с.7). За змістом ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч.1, 2 ст. 553 ЦК України). Положеннями п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно з положеннями п. 12.4 Договору, у разі прострочення сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, Клієнт зобов`язаний за першою вимогою Процесинг-центра протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. Договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, Клієнт зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє Клієнта від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за Договором. Станом на 21.09.2023 Відповідач-1 не виконав прийнятих на себе зобов`язань за договором, заборгованість Відповідача-1 перед позивачем складає 31 712,92 грн., а саме: 21 910,42 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 9 802,50 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12.3 договору ( а.с. 5). Пунктом 12.1. договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 546, 549 ЦК України, передбачено можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою, порукою. Як свідчать матеріали справи, Відповідач-2 поручилася за належне виконання Відповідачем-1 зобов`язань за Договором. Отже, Відповідач-2 несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями, які виникли на підставі Договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше разом з Відповідачем-1. Відповідно до ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про солідарне стягнення з Відповідачів заборгованості за Договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідачів на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн. Разом з цим, Позивач просить стягнути сплачений судовий збір з Відповідачів у солідарному порядку. Суд з цим не погоджується, оскільки - солідарна відповідальність до судових витрат не застосовується. Згідно вимог ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання, а чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачено солідарного порядку стягнення судових витрат. Саме у зв`язку з цим (порядком стягнення судових витрат) позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial