Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за \~кредитним договором від 27.08.2012 р. в розмірі 37 927,60 грн. станом на 23.02.2023 р. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 27.08.2012 р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно у розмірі не менше мінамального обов`язкового платежу. Проте, відповідачка порушила умови договору, і тому станом на 23.02.2023 р. має заборгованість в розмірі 37 927,60 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредита у розмірі 31 190,45 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6\~737,15 грн. До теперішнього часу відповідачка заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатила, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. 27.08.2012 року між сторонами укладено договір за умовами якого відповідач отримала від банка кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 30\~000,00 грн. та зобов`язалася його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою інших виплат згідно з його заявою й умовами та правилами надання банківських послуг, з щомісячною сплатою кредиту та процентів кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач порушила умови договору і тому станом на 23.02.2023 р. має заборгованість в розмірі 37 927,60 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредита у розмірі 31 190,45 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6\~737,15 грн. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним кредитним договором не сплатила, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема зміна умов зобов`язання.Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідачем позов визнано, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1 342,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту\~стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved