Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

підстава заяви (позиція заявниці): 17.10.2023 [PERSON] звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа у якій зазначено заінтересовану особу: Козівська державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог заявниця покликається на те, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з виявленими розбіжностями у документах, що підтверджують родинні відносини заявниці із спадкодавцем. Зазначає, що у свідоцтві про смерть прізвище чоловіка записано [PERSON] , у свідоцтві про одруження [PERSON] , а прізвище заявниці у паспорті громадянина України [PERSON] . Крім того, у свідоцтві про народження ім`я заявниці записано [PERSON] , а у свідоцтві про шлюб та у паспорті громадянина України - [PERSON] . Тому встановлення таких фактів необхідно заявниці для реалізації її спадкових прав. Отож просить встановити юридичний факт родинних відносин і визнати, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Славським рай бюро ЗАГС Львівської області 2.07.1959, належить [PERSON] , [INFO] . Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 19.10.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Позиція заінтересованої\~особи: представник Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І. М. у судове засідання не з`явився, подав відзив, відповідно до змісту якого просить проводити розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на думку суду. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Славським рай бюро ЗАГС Львівської області 2.07.1959 /а.с.7/. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.06.1983, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а.с.9/. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 5.02.2000 вбачається,\~що такий\~виданий на\~ім`я[PERSON] /а.с.3/. Як вбачається з копії картки платника податків, яка зареєстрована у Державному реєстрі 29.04.1997, така видана на ім`я [PERSON] /а.с.6/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 29.11.2022, актовий запис № 397 /а.с.8/. 31.08.2023 державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори Гетьманом І. М. надано відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , згідно з якою нотаріус роз`яснив про розбіжність у документах поданих останньою, що підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем [PERSON] та розбіжності в написанні прізвищ у правовстановлюючих документах, для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду /а.с.11/. Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст. 12, 89\~ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. У ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. За змістом пунктів 1, 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. У пункті 7\~вказаної постанови\~зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Висновки суду за результатами заяви. З урахуванням\~того,\~що факт\~встановлення родинних\~відносин й\~належності правовстановлюючого\~документу про\~встановлення яких\~просить заявниця,\~підтверджуються матеріалами\~даної справи,\~а встановлення\~таких фактів\~є необхідним\~заявниці для\~оформлення спадкових\~прав після\~смерті [PERSON] ,\~що підтверджується\~постановою державного\~нотаріуса Козівської\~державної нотаріальної\~контори від\~31.08.2023\~за №\~279/01-16\~(арк.\~справи 11),\~суд дійшов\~висновку,\~що заявлені\~ [PERSON] вимоги слід задоволити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved