Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що сімейне життя у них з відповідачем склалося не так як цього хотілося б. Між ними часто виникали непорозуміння, так як вони люди з різними характерами. На даний час вони вже півроку не проживають разом, шлюбні відносини не підтримують, кожен живе своїм життям. Вона втратила до відповідача всі почуття і їх шлюб рахується шлюбом тільки на паперах. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу взагалі неможливі. Від спільного проживання з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якої не виникає. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.\~\~ Врахувавши позицію позивача, наведену в її письмовій заяві, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2021 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 29.01.2021 (актовий запис №10). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та більше півроку проживають окремо. Позивач не бажає примирення, що вбачається з її заяви. Відповідач будь-яких заперечень щодо позову не надав. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved