Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

у лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом та просить зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2021 у справі № 750/3170/21, з на 1/6 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.08.2018 року у справі № 750/6887/18 з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтовано тим, що на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малолітня дитина від зареєстрованого шлюбу, непрацездатна мати. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів, що на його утриманні перебуває мати та зазначила, що зміна матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів, повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює сплату. Ці обставини жодними аргументованими, належними та допустимими доказами не доведено. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі її представника та просить відмовити в позові в повному обсязі, оскільки позов повністю необґрунтований, недоведений та такий, що не підлягає задоволенню, обставини викладені в позові, не відповідають дійсності. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2018 року позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до судового наказу виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 02.04.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2020 [PERSON] є батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Згідно свідоцтва про шлюб позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.24). Відповідно довідки від 05.01.2023 № 123/01 виданою Філією АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України» [PERSON] з 08.06.2020 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до копії довідки про доходи № 13 від 03.01.2023 загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 за винятком аліментів становить 499172, 75 грн. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.01.1981 [PERSON] мати [PERSON] . Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] призначена пенсія за віком, ІІ група, загальне захворювання. Як вбачається з відповіді Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.03.2023 № 1921-39/13499 [PERSON] у виконавчому провадження № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу має заборгованість зі сплати аліментів за період з 26.03.2021 по 31.08.2022 у сумі 52691,13 грн. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зважаючи, що наявні в матеріалах справи докази вказують, що позивач має на утриманні ще одну дитину та непрацездатну дружину, суд вважає, що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору по 1073 грн. 60 коп. з кожної. Враховуючи викладене,

Outcome: approved