Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між сторонами укладено шлюб 25 вересня 2014 року. Від спільного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами практично припинено шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/16364/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, вказавши що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 25 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1761, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2014 року. У шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2015 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області; [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16 квітня 2018 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved