Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

06.09.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Розірвати шлюб між мною - [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] ), який ми зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у київській області, про що 17.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 80. 2. Після розірвання шлюбу моє прізвище залишити " [PERSON] ". 3. Стягнути з [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] ), на її користь, аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до моменту досягнення кожною дитиною повноліття. 4. Судові повістки направляти мені на тел.: [NUMBER] . 5. Вирішити питання про судові витрати. Свої позовні вимоги, які викладені в прохальній частині позовної заяви, позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права: - 17 липня 2010 року, вона - [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] (далі - Відповідач), який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про що 17.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 80. Від шлюбу із відповідачем вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Проте, незважаючи на народження дітей, протягом останніх років її стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага один до одного, стали частими сварки. Вже тривалий час, приблизно з вересня 2022 року, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Наразі кожен з них живе за різними адресами, що вказані вище. При цьому діти проживають разом з нею. Відповідно до ст. 51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Подальше спільне життя мене і Відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а також інтересам їхніх дітей, так як їхнє спільне життя не склалося, між ними наразі відсутнє почуття та кохання один до одного. У зв`язку із цим вона вважає, що примирення між нею та Відповідачем неможливе. Крім того у її бесіді із Відповідачем, - останній повідомив про свою згоду на розірвання шлюбу. Спору щодо проживання дітей у нас не має, оскільки діти залишаються проживати разом з нею. Шлюб вони розривають вперше. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. і, 2, з, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідач наразі працездатний та здоровий, і може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Відповідно до ч. з ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі, аліменти Відповідач нікому не платить, є працездатним, а тому з нього необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частину від усього доходу (заробітку). Відповідно до п. з ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. На виконання вимог п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомляє наступне: - п.6. - Законом не визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ; - п. 7 - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, нею не здійснювалися; - п. 8 - усі докази, що були наявні у неї, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки"; - п. 9 - нею було сплачено судовий збір на підставі п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 1073,60 грн. - п. 10 - надає власне письмове підтверджену про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Тому на підставі вищевикладеного,

Outcome: approved