Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» від імені та в інтересах якого, на підставі договору про надання правової допомоги, діє представника - адвокат Воронюк С.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2028175007 від 24.12.2019 року у розмірі 123441,00 грн, судові витрати на правничу допомогу у розмірі - 10 000 грн та суму судового збору у розмірі 2684,00 грн просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.12.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 2028175007. 21.10.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з Реєстром боржників № 1 до Договору факторингу №21/10/22 від 21.10.2022 року, Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 123441,00, з яких: 79 356,98 грн. - сума заборгованості по тілу; 44 084,02 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач свого обов`язку з повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором, не виконав. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Позивача, ні на рахунки Первісного кредитора. У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Акціонерне товариство «ОТП Банк» залучено до участі у справі в якості третьої особи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 31.05.2023 року на адресу суду надійшло клопотання директора ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних в справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники третьої особи - АТ «ОТП БАНК» у судове засідання позивача не з`явились, про час та місце розгляду справи установа повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) не надав. У встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Встановлено, що 24.12.2019 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитні договори № 2028175007 на підставі якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 100000,00 грн та 2400,00 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 1 «Страхування від нещасного випадку». Дата остаточного повернення кредиту: 24 грудня 2022 року. Строк дії Договору визначений графіком платежів. Відповідно до п. 2,3 договору протягом дії кредитного Договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 36,00 % річних; повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань. Також, 24.12.2019 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, у якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, наданого виходячи з обраних ним умов кредитування; анкету-заяву на отримання кредиту; графік платежів та розрахунком загальної вартості кредиту; заяву-приєднання № 25/02/2028175007 до оферти щодо укладання договору добровільного страхування життя (а.с. 5-10). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Таким чином, правовідносини, які склалися між ТОВ «ОТП Банк» та [PERSON] є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Судом встановлено, що в період дії кредитного договору № 2028175007 від 24.12.2019 року [PERSON] свої зобов`язання порушив, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору становить 123 441,00 грн, з яких: 79 356,98 грн. - сума заборгованості по тілу; 44 084,02 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав виписки по особовому рахунку, заперечень щодо правильності яких відповідачем не надано. Встановлено, що 21 жовтня 2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 21/10/22, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2028175007 від 24.12.2019 року, укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2028175007 від 24.12.2019 року сумі 123 441,00 грн., з яких: 79 356,98 грн. - сума заборгованості по тілу; 44 084,02 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії. Таким чином, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 2028175007 від 24.12.2019 року. Окрім того, позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 28.11.2022 року за вих. № 2028175007 направив відповідачу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора на ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у кредитному Договорі 2028175007 від 24.12.2019 року, а також вимогу погасити заборгованість за вказаним кредитним Договором в строк до 30.01.2023 року загальним розміром 123 441,00 грн (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з за кредитним договором № 2028175007 від 24.12.2019 року в сумі 123 441,00 грн., з яких: 79 356,98 грн. - сума заборгованості по тілу; 44 084,02 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості по комісії, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Воронюком С.О. укладено договір про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року №18/23 (а.с. 37-39). Відповідає п.п. 4.8, 4.9 договору про надання правової допомоги №18/23 сторонами узгоджені тарифи за послуги адвоката; передбачено фіксований гонорар адвоката у розмірі 10 000 грн у разі позитивного для позивача рішення. Окрім того, складено додаткову угоду № 002316521737, якою, зокрема, доповнено розділ «Порядок здійснення розрахунків» (а.с. 41). Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано: копію детального опису робіт (наданих послуг) виконанних адвокатом Воронюком С.О.; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03 квітня 2023 року, згідно з яким адвокатом надано правову допомогу загальною вартістю 10 000,00 грн, яка включає: консультацію усного характеру - 1000,00 грн; правовий аналіз обставин спірних відносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2000,00 грн, експертиза юридичних документів - 1000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - 5000,00 грн; формування додатків до позовної заяви - 500,00 грн, подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням - 500,00 грн; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.04.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7023/10 (а.с. 42-44). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що витрати пов`язані з оплатою правової допомоги у розмірі 10 000,00 грн підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № 3822 від 05 травня 2023 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved