Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.04.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №3001 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.2002 року та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] . При цьому, посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 20.04.2004\~року сторони\~уклали шлюб,\~зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №3001, від якого у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У відповідності до ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішення спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~ Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved