Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

03.08.2023 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить: визначити, що частки померлого [INFO] [PERSON] , частки [PERSON] , [PERSON] та частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності виданого Виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради 24.12.2002 є рівними та складають по 1/4 частині кожному; визнати за нею, [PERSON] , право власності у порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №471/02-14 від 28 червня 2023 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що не визначені частки у праві власності на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради 24.12.2002 року, що також підтверджено відповіддю № 693, виданою 02.10.2023 року КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.10.2022 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72635900 від 29.05.2023 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим (повторно) 09.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день своєї смерті, був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , та разом з ним проживала дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою № 443, виданою старостою Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради 28.03.2023 року, таким чином , вважається такою, яка прийняла спадщину. Окрім цього, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності виданого Виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради 24.12.2002, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст.\~357 ЦК України\~частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в рівних частках належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №471/02-14 від 28 червня 2023 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що не визначені частки у праві власності на житловий будинок. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним позовом та за зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved