Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

26 травня 2023 року Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго звернулось до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і липових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», якими були затверджені публічні договори приєднання про надання комунальних послуг. Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено 27.09.2021 року на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування (https://pavlogradmrada.dp.gov.ua). Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири [ADDRESS] . Однак відповідач оплату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству Павлоградтеплоенерго не проводив. У результаті чого у період з 01 січня 2002 року по 01 травня 2023 року утворилась основна заборгованість за спожиту теплову енергію перед комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» ПМР у сумі 37699 грн 54 коп. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в сумі 44 413,68 грн. та витрати на судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, що настає розрахунковим. Згідно відомостей, наданих 14.06.2023 року №2668 виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 29.09.1992 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги з 01.05.2019 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Комунальним підприємством Павлоградтеплоенерго Павлоградської міської ради, відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 37699,54 грн, заборгованість утворилась за період з 01.01.2002 року по 01.05.2023 року. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року, вказаною постановою КМ України було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховано за період після 24 лютого 2022 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування. Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які нараховані до 24 лютого 2022 року не підлягають задоволенню, оскільки їх нарахування здійснено виходячи з сукупного індексу інфляції, яка розрахована за період по 01 травня 2023 року, та виходячи з періоду нарахування відсотків по 01 травня 2023 року (дата закінчення періоду нарахування). Отже, задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення суми боргу за спожиту теплову енергію. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial