Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

11.07.2023\~р.\~до\~Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя\~надійшла\~позовна заява\~АТ\~«Універсал\~Банк» до\~ [PERSON] \~про\~стягнення\~заборгованості за\~Договором\~про\~надання банківських\~послуг\~«Monobank» від 21 лютого 2019 року в розмірі 25 787,33 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 21 лютого 2019 року відповідачка звернулася до банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13 000,00 грн., на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачкою умов Договору про надання банківських послуг від 21 лютого 2019 року, станом на 17.05.2023 р., утворилася заборгованість, що становить 25 787,33 грн., яка складається з тіла кредиту. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 14 липня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 50-51). 25 серпня 2023 року від представника відповідача адвоката Ємця А.Ю. надійшов відзив, відповідно до якого позивач частково визнає позов в розмірі суми встановленого кредитного ліміту, а саме 13\~000 грн. Однак, банк пред`являє позов на більшу суму, що на думку адвоката, включає в себе відсотки та штрафні санкції, які додані до тіла кредиту. Анкета-заява, яка підписана\~відповідачкою\~не містить домовленості сторін про сплату відсотків, пені та комісій за користування кредитними коштами. Саме по собі підписання анкети-заяви, без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, не може бути підставою для задоволення позовних вимог в тій сумі, яка заявлена позивачем. У зв`язку з чим, адвокатом заявлено клопотання про витребування від позивача деталізованого розрахунку заборгованості (а.с. 56-60). 11 вересня 2023 від представника позивача надійшли пояснення по справі, відповідно до яких укладений між сторонами договір про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладеність договору. Узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами. Відповідачка висловила свою згоду з документами в електронному вигляді у мобільному застосунку monobank шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису. Строк дії картки відповідачки до серпня 2024 року, а кредитний ліміт було встановлено 21.02.2019 в розмірі 5\~000 грн., а в подальшому підвищувався самою відповідачкою двічі: 25.10.2019 до 6\~000 грн. та 05.02.2020 до 13\~000 грн. Банк вказує, що всі документи, які складають договір, підписані відповідачем електронним підписом, тобто договір вважається укладеним у письмовій формі, а тому представник відповідача помилково застосовує позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 18 грудня 2019 р. по справі № 205/2825/18, де стороною був ПриватБанк і складові кредитного договору взагалі не були підписані споживачем. Щодо складу заборгованості зазначено, що нарахування та списання відсотків здійснювалося відповідно до положень розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Паспорту споживчого кредиту «Карта monobank» у розмірі 38,4 % (поточна ставка) та 76,8 % (прострочена ставка). Відповідно до п.4.23 п. 4 Розділу ІІ кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власник коштів для оплати вказаної заборгованості. Відповідно вся сума відноситься до тіла кредиту. В якості деталізованого розрахунку суми боргу банк надіслав виписку про рух коштів по картці, в якій відображено, що відповідачка перевищила кредитний ліміт на 12\~787,23 грн. Також зазначено, що відповідачка неодноразово користувалася послугою «Переведення витрат у розстрочку», яка також була замовлена нею в мобільному додатку з накладенням електронного цифрового підпису (а.с. 72-83). Представник позивача в позові зазначив, що просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 9 зв.). Представник відповідача адвокат Ємець А.Ю. надіслав суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника і в задоволенні позову повністю відмовити (а.с. 141). Суд, вивчивши позовні вимоги та письмові пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмірі кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням: https://www.monobank.ua/terms. 21 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21 лютого 2019 року (а.с. 14). Тобто, між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого, остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, отримавши кредитну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. На підставі укладеного договору відповідачка отримала платіжну картку строком дії до серпня 2024 року із встановленим кредитним лімітом станом на 21.02.2019 в розмірі 5\~000 грн. В подальшому сума кредитного ліміту збільшувалася: 25.10.2019 до 6\~000 грн. та 05.02.2020 до 13 000 (а.с. 86,104). Згідно з розрахунком позивача відповідачу нарахована заборгованість за договором № б/н від 21 лютого 2019 року станом на 17.05.2023 р. на загальну суму 25 787,33 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а. с. 11-12). Факт отримання кредитної картки, надання кредитних коштів та використання їх відповідачка не оспорює, тому цей факт не потребує доказування. Однак відповідачка заперечує, що вона була ознайомлена з умовами кредитування, якими встановлені відсотки за користування кредитом та штрафні санкції.\~ Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді. Згідно зі змістом анкети-заяви, до Договору про надання банківських послуг [PERSON] , просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою вона підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу. У розділі 9.1 додатку до витягу з умов обслуговування рахунків фізичної особи «Паспорт споживчого кредиту «Картка моно банк» зазначено, що сума/ліміт кредиту від 0 до 100 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку) грн. ( а.с. 36 зв). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675). Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону № 675: електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 12 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Проте, як вбачається з матеріалів справи, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи не місять підпису [PERSON] , а Паспорт споживчого кредиту відсутній в матеріалах справи (а.с. 16-38). В зазначений законом спосіб підписано лише анкету-заяву. Представник АТ «Універсал Банк» зазначав, що факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідачка висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Посилання банку на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, суд вважає необґрунтованими. Оскільки такий порядок ознайомлення з документами, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів статті 1055 ЦК України. Пунктом 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що,\~\~підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і Тарифами. Разом з тим,\~\~АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачкою Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання її електронного цифрового підпису. Проте, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, АТ «Універсал Банк» здійснювало нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у розмірі 38,4 % (поточна ставка) та 76,8 % (прострочена ставка), за рахунок кредитних коштів та коштів внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. \~ \~ \~ \~Таким чином, вказані відсотки банк самовільно нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості, оскільки письмового узгодження про них між сторонами не відбулось, а також безпідставно спрямовував кошти на їх погашення, зокрема, за рахунок кредитних коштів, збільшуючи тіло кредиту необґрунтовано. \~ \~ \~ \~Однак фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті. Враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд погоджується з тим, АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. \~ \~ \~ \~З наданої позивачем виписки по картковому рахунку відповідачки судом встановлено, що [PERSON] використано кредитних коштів, наданих банком, у сумі 141 441,49 грн., а погашено за рахунок власних коштів 128\~664,16 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення фактично отриманих, але не повернутих кредитних коштів, є обґрунтованими в сумі 12 787,33 грн. Щодо інших\~доводів позивача\~на підтвердження\~своїх вимог\~суд зазначає,\~що згідно аналізу прецедентної практики ЄСПЛ згідно статті 6 Конвенції рішення судів повинно достатнім чином містить мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Разом з тим, статтю 6 параграфу 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. («Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89); («Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30); («Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial