Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.12.2015 вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 468. На теперішній час шлюб розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2019. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на дошлюбне [PERSON] . З відповідачем мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона постійно несе значні витрати на придбання продуктів харчування для дитини, засобів гігієни, сезонного одягу. Крім того, вона несе додаткові витрати на оренду житла, оскільки немає можливості проживати з дитиною в своїй домівці, у зв`язку із проведенням бойових дій на території Василівського району Запорізької області. [PERSON] є працездатним, місце роботи та дохід приховує. Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 31.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою. Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд справи в телефонному режимі, на що повідомив, що перебуває на військовій службі, проти стягнення аліментів в розмірі частини не заперечує, інших дітей на утриманні не має. Суд ухвалив постановити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 30.12.2015 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 468, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2019 у справі № 336/5733/19 шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки від 05.04.2022 № 2302-5000747905, № 2302-5000748960 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивачки повинен становити 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved