Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.10.1998 р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1312. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] з 30.10.1998 р. перебуває у шлюбі із [PERSON] , який був зареєстрований 30.10.1998 р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис №1312. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільні з Відповідачем діти проживають разом з нею, спір щодо визначення місця проживання дітей, а також спір щодо стягнення аліментів - відсутній між сторонами. Вони з відповідачем упродовж двох років разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, між ними відсутнє порозуміння та почуття любові.Сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. На підставі наведеного не бажає, щоб суд вживав заходи, направлені на примирення подружжя. Спір щодо поділу майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя - відсутній. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала заяву ( вх..№ 58436/23-вх. від 07.11.23) згідно якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, справу розглянути без її участі. До початку судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду заяву ( вх.№ 58897/23- вх. від 08.11.23), у якій просив розгляд справи провести без його участі, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Ухвалою суду від 07.09.2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.10.1998 р. відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1312. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 231, зареєстрований відділом РАГС Радянського районного управління юстиції у м.Києві, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 66, зареєстрований 15.10.2014 року Відділом ДРАЦС РС Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, разом не проживають упродовж двох років, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти свою сім`ю немають. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітніх дітей, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved