Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

22 серпня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа Новозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ), на користь позивача [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ) неустойку (пеню), за несплату та несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , за період з липня 2021 року по травень 2023 року, в сумі 18380,69 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що\~у період з 24.09.2005 року по 25.01.2011 року вона з відповідачем, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.09.2021 року по справі №208/6018/21 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день в Новозаводському відділі державної виконавчої служби, у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, перебуває виконавче провадження №67339851 з виконання судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.09.2021 року по справі №208/6018/21, за яким з відповідача на користь позивача, щомісячно, стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.07.2021 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач, будучи працездатною особою, не маючи жодних причин об`єктивного характеру, свідомо ухиляється від належного виконання рішення суду, аліменти не сплачує, у зв`язку з чим з липня 2021 року по травень 2023 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.06.2023 року складає 55398,55 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, в повному обсязі. Судом встановлено, що у період з 24.09.2005 року по 25.01.2011 року позивач, [PERSON] , з відповідачем, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася донька, [PERSON] , про шо в книзі записів актів цивільного стану про народження 15.07.2008 року зроблено відповідний запис № 1584, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2008 року серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу донька, [PERSON] , постійно проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.09.2021 року по справі №208/6018/21 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення примусово виконується Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в межах виконавчого провадження №67339851. Відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів, присуджених судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 вересня 2021 року, не виконував належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, станом на 01.06.2023 року, у сумі 55398,55 грн. 01 червня 2023 року державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, В.Шурубенко, складено розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів, яка становить - 55398,55 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Суд вважає, що позивачем вірно розраховано пеню (неустойку) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 15 липня 2021 року по 31 травня 2023 року включно, оскільки відповідач допускав несплату аліментів, тому за даний час повинно бути нараховано суму пені в розмірі 18380,69 грн: липень 2021 року 1583,05*1%*31=490,74 грн.; серпень 2021 року 2856,25*1%*31=885,43 грн.; вересень 2021 року 2874,25*1%*30=862,27 грн.; жовтень 2021 року 2883,5*1%*31=893,88 грн.; листопад 2021 року 2907,00*1%*30=872,1 грн.; грудень 2021 року 3384,25*1%*31=1049,11 грн. Разом за період з липня по грудень 2021 року = 490,74 грн. + 885,43 грн. + 862,27 грн. + 893,88 грн. + 872,1 грн. + 1049,11 грн. = 5053,53 грн. лютий 2022 року 2963,25*1%*28=829,71 грн.; березень 2022 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; квітень 2022 року - 2963,25*1%*30=888,97 грн.; травень 2022 року 2963,25*1%*31=918,60 грн.; липень 2022 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; серпень 2022 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; вересень 2022 року - 2963,25*1%*30=888,97 грн.; жовтень 2022 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; листопад 2022 року - 2963,25*1%*30=888,97 грн.; грудень 2022 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн. Разом за 2022 рік = 829,71 грн. + 918,60 грн. + 888,97 грн. + 918,60 грн. + 918,60 грн. + 918,60 грн. + 888,97 грн. + 918,60 грн. + 888,97 грн. + 918,60 грн. = 9008,22 грн. січень 2023 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; лютий 2023 року - 2963,25*1%*28=829,71 грн.; березень 2023 року - 2963,25*1%*31=918,60 грн.; квітень 2023 року - 2963,25*1%*30=888,97 грн.; травень 2023 року 2461,5 (2963,25 501,75)*1%*31=763,06 грн. Разом за період з січня по травень 2023 року = 918,60 грн. + 829,71 грн. + 918,60 грн. + 888,97 грн. + 763,06 грн. = 4318,94 грн. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів складає (5053,53 грн. + 9008,22 грн. + 4318,94 грн.) = 18380,69 грн. Оскільки ч.1 ст.192 зазначено, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 1% від суми заборгованості, але не більше 100 відсотків заборгованості, то таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені, в розмірі 18380,69 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року). "В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини" (далі за текстом - Конвенція). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції, Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів". Відповідно до ст. 18 Конвенції, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Частиною 7\~статті 7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією\~У країни. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно ч. 1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) було визначено порядок розрахунку та суми пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, а саме за формулою: р (А 1 х 1 %xQ1 )+(A2xl%xQ2)+(Anxl%xQn) де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved