Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначив, що 17.09.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. У шлюбі з відповідачкою у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживав з позивачем та зареєстрований по [ADDRESS] . Позивач наполягає на визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним, його батьком [PERSON] . Вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з його матір`ю. Він має час відводити дитину до садочка, займатися з ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Позивачем зазначається, що у нього стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Він проживає у квартирі яка складається з 1-ної кімнати, кухні, коридору, з ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В цій квартирі також обладнана частина кімнати для дитини, щоб син міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. 3 самого народження сина він постійно піклується про дитину: купляли одежу, взуття, необхідні іграшки, приладдя для школи. Таким чином, проживання сина разом з ним відповідає його інтересам. Має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. Вважає, що перебування сина [PERSON] в його сім`ї як найкраще буде впливати на його виховання та здоров`я. Хоче дати дитині освіту і добробут. Син також хоче жити з позивачем. За таких умов сину буде краще з ним. Враховуючи наведене просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . 23.02.2023 року від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач зазначила, що вона проживає окремо від позивача та сина. В найкоротший термін вона має створити нову сім`ю та виїхати на постійне місце проживання за межі України. Взяти з собою малолітнього сина немає можливості, а тому не заперечує щодо визначення його місця проживання саме з батьком. 05.04.2023 року від відповідача на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що [PERSON] зазначає, що між нею та чоловіком не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина [PERSON] . Наполягає на тому, щоб їхній син на час її відсутності, виїзду за кордон, проживав з її мамою [PERSON] , яка зараз здійснює постійний догляд за [PERSON] . Зазначає, що вона проти того, щоб судом було визначено місце проживання дитини з батьком. В той же час, подані на електронну пошту заяви відповідачки не підписані електронним цифровим підписом, а тому не можуть бути враховані судом. З письмових пояснень начальника Служби у справах дітей [PERSON] від 04.09.2023 року вбачається, що позиція батьків про відсутність між ними спору щодо визначення місця проживання дитини була підтверджена на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11.05.2023 року. Питання про надання висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , повторно було включено в порядок денний та розглянуте на засіданні комісії 12.07.2023 року у присутності позивача [PERSON] , який повідомив усім присутнім, про те що у них з колишньою дружиною немає спору щодо визначення місця проживання сина. З його слів, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання сина [PERSON] з ним. [PERSON] на засіданні комісії була відсутня, про засідання повідомлялася належним чином. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем досягнуто згоди та відсутній спір щодо місця проживання малолітнього [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що у вересні 2022 року сторони розірвали шлюб. Дитина залишилась проживати з батьком. З лютого 2023 року [PERSON] проживає з нею в Крихівцях, оскільки [PERSON] проходить службу в ЗСУ. З відповідачкою [PERSON] спілкувалась в минулому році. Після того як [PERSON] вступив у лави ЗСУ, дитина [PERSON] проживав з бабусею. Коли бабуся виїхала за кордон на лікування, [PERSON] попросив її, щоб вона забрала до себе дитину [PERSON] на проживання та здійснення догляду за ним. Минулого року на День Святого Миколая [PERSON] приїжджала до дитини у [ADDRESS] , щоб його привітати. [PERSON] періодично появлялась. Дитина [PERSON] дуже тривожний. На даний час дитина проживає з нею, оскільки інших рідних не має. Від [PERSON] дитина відвикла. Прихильність дитини найбільша до бабусі та до батька. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. 17.09.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 17.09.2015 року (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається із свідоцтва про таїнство хрещення [PERSON] від 24.09.2016 року, [PERSON] зазначено хрещеною матір`ю [PERSON] (а.с.128). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,11). Із довідки про доходи, перекладеної з польської мови на українську мову від 22.06.2022 року встановлено, що середній заробіток [PERSON] за період з 2021 року по 2022 рік становив 2 494,41 злотих (а.с.14). Як вбачається із характеристики [PERSON] , наданої головою ОСББ «Шота Руставелі 13А» від 19.10.2022 року [PERSON] знаходиться в добросусідських взаєминах з мешканцями будинку, громадський спокій не порушував, ввічливий, толерантний, коректний (а.с.12). Згідно психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин [PERSON] , [INFO] , складеного ТзОВ «Серденько» 13.12.2022 року, за результатами діагностичного дослідження, станом на 13.12.2022 року можна зробити висновок, що Міжособистісні стосунки між дитиною та прихильність більш виражена до фігури батька. За словами представника дитини, бабусі, матір більшу частину часу знаходиться в роз`їздах. Цей факт може породжувати страх самотності у свідомості дитини. Потребу у турботі та увазі від материнської фігури дитина отримує зі сторони бабусі, що вдається частково перекривати. [PERSON] схильний до імпульсивної поведінки у вигляді фізичної та вербальної агресії. За візуальною психодіагностикою спостерігається нервове напруження м`язів та голосу. Імпульсивна агресивність у поєднанні із нервовим напруженням може свідчити про ознаки нервового розладу. Присутній підвищений рівень тривожності, що є наслідком наявності страхів темряви та самотності (а.с.56-59). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 18.01.2023 року встановлено, що в помешканні за адресою: [ADDRESS] створені належні житлові, побутові умови необхідні для проживання та виховання дитини. Також із зазначеного акту встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] (бабуся хлопчика), [PERSON] (хлопчик), [PERSON] (батько дитини) на час обстеження перебуває в ЗСУ Матір [PERSON] проживає окремо (а.с.85). Із відмітки паспорту громадянина України для виїзду закордон [PERSON] встановлено, що 10.02.2023 року вона перетнула пункт пропуску через державний кордон України «Медика» та виїхала з території України (а.с.132). 20.02.2023 року між [PERSON] (замовник) та [PERSON] (виконавець) укладено договір про надання послуг, відповідно якого за завданням Замовника Виконавець надає послуги по догляду за дитиною Замовника [PERSON] , [INFO] (надалі Послуги) в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату цих Послуг. Місце надання послуг: за місцем реєстрації дитини Замовника (а.с.129-130). Із витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.2023 року №327 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» встановлено, що розглянувши первинні матеріали справ, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 08.02.2023 року та 22.02.2023 року з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вирішив відмовити у наданні висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю спору між батьками (а.с.53). Як вбачається із витягу з протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.05.2023 року на засіданні комісії розглядалось звернення [PERSON] про надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , на якому вирішено повторно надати рішення органу опіки та піклування, яке було подано до Івано-Франківського міського суду, де було відмовлено у наданні висновку Івано-Франківському міському суду щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю спору між батьками (а.с.119-120). Також, згідно витягу з протоколу №15 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 12.07.2023 року на засіданні комісії повторно розглядалось питання про надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , на якому вирішено службі у справах дітей (І. Рохман) підготувати пояснення до Івано-Франківського міського суду, про те, що комісія з питань захисту прав дитини нових обставин по справі не виявила, підстав для перегляду прийнятого рішення немає, оскільки батько [PERSON] особисто повідомив членам комісії, що спору між ним та колишньою дружиною немає. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Так, судом встановлено, що з 17.09.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому за рішенням суду був розірваний. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована окремо від дитини та позивача, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та актом обстеження житло-побутових умов сім`ї (а.с.45,85). Квартира [ADDRESS] , де зареєстрований [PERSON] з дитиною складається з 1 житлової кімнати, загальною площею 40 кв.м. Хлопчик має окремо облаштоване місце для сну, відпочинку та ігор; забезпечений сезонним одягом та взуттям, продуктами харчування, що підтверджується актом обстеження житло-побутових умов сім`ї. З вересня 2022 року позивач проходить службу ЗСУ. 10.02.2023 року [PERSON] , з якою проживав малолітній син сторін, виїхала за кордон на лікування, у зв`язку з чим малолітня дитина [PERSON] проживає із своєю хрещеною матір`ю [PERSON] . В період з 23.10.2023 року по 27.10.2023 року дитячим психологом [PERSON] були проведені два діагностичні заняття з дитиною [PERSON] та складено психологічну характеристику дитини. Згідно психологічної характеристики дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що на момент обстеження він легко встановлює контакт, проявляє інтерес до спілкування та взаємодії; емоційний фон врівноважений, емоційні реакції адекватні; інтереси та пізнавальна діяльність дитини відповідають віковим нормам; довільна увага не стійка, мовлення не чітке (потребує додаткових занять з логопедом-дефектологом). Із задоволенням виконує ті завдання, які придумує собі сам і які йому до вподоби (наприклад, із задоволенням малює прапор України, грає іграшковою зброєю). Не одноразово відмовляється малювати малюнок сім`ї, аргументуючи це словами "я не хочу" (ймовірно, хлопчику психологічно важко говорити про свою сім`ю та малювати свою сім`ю, оскільки, зі слів тата [PERSON] , його біологічна мама не спілкується з ним). На питання "3 ким ти живеш?" відповідає: "3 татом" В діагностичній пісочниці (Sandplay діагностика) обирає для зображення сімейної системи тільки дві іграшки - себе і тата. Подальша психологічна діагностика дитини та, за потреби, психотерапія (не вдалося з`ясувати, який вплив мали на дитину розлучення батьків та відсутність після цього біологічної матері в його житті. Ймовірно, для дитини це є травматичним досвідом, про що свідчить стійке небажання хлопчика говорити про свою сім`ю, малювати свою сім`ї та гратися "в сім`ю" іграшками). Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається зі згоди батьків, а по досягненні дитиною 10 років - зі спільної згоди батьків та самої дитини. По досягненні дитиною 14 років, коли батьки проживають окремо, місце проживання визначається дитиною. У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Із витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.2023 року №327 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» встановлено, що розглянувши первинні матеріали справ, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 08.02.2023 року та 22.02.2023 року з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вирішив відмовити у наданні висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв?язку з відсутністю спору між батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Незважаючи на те, що Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.2023 року №327, вважав за доцільне відмовити у наданні висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю спору між батьками, суд вважає, що слід розглянути спір по суті та враховуючи, що матір з дитиною не проживає, на даному етапі життя малолітнього [PERSON] визначення його місця проживання із батьком відповідає його найкращим інтересам. Суд зазначає, що матір дитини, яка безумовно відіграє важливу роль у його житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан його розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. На час ухвалення рішення по даній справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення його проживати разом з батьком, у звичному для нього середовищі. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Отже, врахувавши досліджені докази, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що визначення місця проживання дитини з батьком буде максимально відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved