Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити його особу [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Залужжя Яворівського району Львівської області; встановити факт його проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Заяву обґрунтовує тим, що він народився [INFO] в с. Залужжя Яворівського району Львівської області. Його батьками були: батько [PERSON] , 1941 року народження, мама [PERSON] , 1948 року народження. З 24 липня 1966 року до 05 червня 1985 року він був зареєстрований та проживав за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Залужжя. З 1973 року до 1981 року навчався у Залузькій загальноосвітній школі. З 01 вересня 1981 року до 13 липня 1984 року навчався у ПТУ № 65 м. Новояворівська. 12 вересня 1984 року отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] . З 08 червня 1985 року до 25 листопада 1986 року проходив строкову військову службу. 06 лютого 1987 року отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] у зв`язку з обміном попереднього. З 23 червня 1987 року до 06 грудня 1990 року працював на ВО «Сірка» в м. Яворові Львівської області. 30 липня 1987 року одружився із [PERSON] , [INFO] . З 07 липня 1987 року до 21 грудня 1989 року зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . З кінця 1989 року до 1995 року проживав без реєстрації за цією адресою. З 18 січня 1991 року до 02 лютого 1991 року та з 15 лютого 1991 року до 17 червня 1991 року працював на Львівському ВО «Автонавантажувач». З 15 вересня 1991 року до 01 грудня 1992 року працював у Колгоспі «Україна» Яворівського району Львівської області. З 18 січня 1993 року до 26 червня 1993 року працював у МКП «Карпати». З 02 серпня 1993 року до 01 жовтня 1993 року працював у Львівській пересувній мехколоні № 586. З 1995 року перебував на обліку у Пенсійному фонді України як отримувач пенсії з інвалідності. З 05 грудня 1995 року до 04 лютого 1992 року був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . З кінця 1999 року до 2006 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 30 травня 2023 року він звернувся до Яворівського відділу ГУ ДМС у Львівській області із заявою про перевірку належності до громадянства України у зв`язку з необхідністю подальшого отримання паспорта громадянина України. Однак отримав відповідь, що з даного приводу йому необхідно звернутися до суду для встановлення належності до громадянства України, постійно проживання на території України та встановлення особи. Встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року йому необхідне для подальшого звернення до Державної міграційної служби України із заявою про встановлення належності до громадянства України та подальшого документування паспортом громадянина України. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. 07 листопада 2023 року заінтересована особа ГУ ДМС України подало письмові пояснення, в яких зазначило таке. Згідно з обліком ДРАЦС значиться актовий запис від 10 серпня 1966 року № 67 про народження [PERSON] , [INFO] . За результатами проведених перевірок встановлено розбіжність персональних даних заявника в заявах на видачу паспорта громадянина колишнього СРСР взірця 1974 року, а саме: серії [NUMBER] виданий 12 вересня 1984 року Яворівським РВВС на прізвище [PERSON] ; серії [NUMBER] виданий 06 лютого 1987 Яворівським РВВС на прізвище [PERSON] . На підставі долучених до заяви матеріалів підтвердити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року не можливо. З даних підстав щодо задоволення заяви [PERSON] заперечує. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Тернинко С.М. підтримала подану [PERSON] заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Додатково пояснила, що [PERSON] народився та все своє життя проживав у Львівській області. Однак коли він звернувся до органу ДМС з приводу отримання паспорта громадянина України, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів його проживання на території України станом на 1991 рік. Однак факт проживання [PERSON] на території України, зокрема, станом на 13 листопада 1991 року, підтверджується наданими суду доказами. Також зазначила, що заінтересована особа помилково посилалася у письмових поясненнях на п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень відмовляючи [PERSON] в отриманні паспорта громадянина України, оскільки [PERSON] звертався із заявою про перевірку належності до громадянства України та в подальшому отриманні паспорта на підставі п. 9 Порядку, де зазначено, що для встановлення\~належності до\~громадянства України\~відповідно до\~пункту 2\~частини першої\~статті 3\~Закону особа, яка проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року, а не 24 серпня 1991 року, і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату повинна надати перелік відповідних документів. В судовому засіданні [PERSON] підтримав подану ним заяву та пояснення свого представника, просив заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи ГУ ДМС України у Львівській області не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15 грудня 2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст.\~315\~ЦПК згідно змін від 15 грудня 2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», а також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Так, згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»). Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. А згідно з п. 7 зазначеного Порядку громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним з документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен подати, зокрема, документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на у відповідні періоди, а саме 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися, зокрема, із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення. Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 та від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19. Факт постійного проживання особи на території України у певний час може підтверджувати, зокрема, відомостями про реєстрацію місця проживання або додатковими доказами, наприклад, документами про навчання (довідки навчальних закладів, диплом), проходження військової служби (довідки, військовий квиток), роботу (трудова книжка, довідки з місця роботи), довідками закладів охорони здоров`я, правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, відомостей про реєстрацію актів цивільного стану тощо. Також відповідно до п. 43 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. У разі відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені заявником. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік), близька особа або сусід, які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження того, що особа є членом сім`ї або близькою особою, подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності зазначених документів такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, або витяг з реєстру територіальної громади, а в разі їх відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, визначеною МВС. У разі встановлення працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС факту невідповідності відомостей, що містяться в документах, поданих заявником та/або свідками, відомостям, що містяться в наявних обліках ДМС, інших державних та єдиних реєстрах, інших інформаційних базах, що перебувають у власності держави, процедура встановлення особи не проводиться. Згідно з п. 44 цього Порядку за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту державної реєстрації народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС чи його заступником. Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку. Підпунктом 6 п. 35 даного Порядку передбачено, що заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Нормами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI, також передбачено, що у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Отже, наведеними нормами «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» та Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» безпосередньо визначено, що у випадку невстановлення (неможливості встановлення) органом ДМС особи, яка звернулася із заявою про видачу документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, її особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] в с. Залужжя Яворівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] , а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00038969161 від 22 березня 2023 року, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно із заявкою на видачу паспорта громадянина СРСР у зв`язку із досягненням повноліття від 12 вересня 1984 року, така заповнена на ім`я [PERSON] , [INFO] , та на її підставі отримано паспорт серії [NUMBER] . Згідно із заявкою на видачу паспорта громадянина СРСР у зв`язку із обміном від 06 лютого 1987 року, така заповнена на прізвище [PERSON] , [INFO] , та на її підставі отримано паспорт серії [NUMBER] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про одруження, 30 липня 1987 року у Виконавчому комітеті Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , українцем, уродженцем с. Залужжя Яворівського району Львівської області, паспорт серії [NUMBER] , виданий Яворівським РВВС Львівської області 06 лютого 1987 року, та [PERSON] , [INFO] , українкою, уродженкою с. Чернилява Яворівського району Львівської області, паспорт серії [NUMBER] , виданий 21 листопада 1983 року Яворівським РВВС Львівської області. 19 червня 2009 року на ім`я [PERSON] було видане пенсійне посвідчення серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області № 40 від 28 березня 2023 року, виданою [PERSON] , [INFO] , такий згідно із картотекою (форма 17) дійсно був зареєстрований з 07 липня 1989 року до 21 грудня 1989 року та з 05 грудня 1995 року до 04 лютого 1999 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наявної в трудовій книжці серії [NUMBER] , копія якої була надана Відділом обслуговування громадян № 21 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, [PERSON] , зокрема, 15 лютого 1991 року був прийнятий учнем маляра в цех № 50 вузлового фарбування Львівського ВО «Автонавантажувач». 29 квітня 1991 року йому присвоєно другий розряд маляра. 17 червня 1991 року [PERSON] був звільнений з Львівського ВО «Автонавантажувач» за власним бажанням. 15 вересня 1991 року [PERSON] був прийнятий будівельником у Колгоспі «Україна» Яворівського району та працював там до 01 грудня 1992 року, коли був звільнений за власним бажанням. 24 квітня 2023 року Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців видало на ім`я [PERSON] , [INFO] , листа-прохання про захист та сприяння як особі із невизначеним громадянством. Також на виконання ухвали суду про витребування доказів, постановленої за клопотанням представника заявника, Яворівська окружна прокуратура Львівської області надала матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2023 року за № 12023141350000360, за підозрою [PERSON] у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме копію клопотання про застосування до [PERSON] примусових заходів медичного характеру, копію впізнавальної фотокартки про встановлення особи [PERSON] , копію вимоги УІП ГУ НП у Львівській області на [PERSON] та копію довідки Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області № 5505 від 18 грудня 2017 року, виданої [PERSON] , [INFO] . У всіх описаних вище документах міститься інформація про особу [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Залужжя Яворівського району Львівської області, місце проживання (остання відома адреса): [ADDRESS] . Також суд, зокрема, зазначає, що відповідно до зазначеного вище витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про одруження, у відомостях про чоловіка [PERSON] вказано його паспорт серії [NUMBER] , виданий Яворівським РВВС Львівської області 06 лютого 1987 року, тобто паспорт з тими ж серією і номером, що й у заявці на видачу паспорта громадянина СРСР у зв`язку із обміном від 06 лютого 1987 року. Крім того, на фотознімках особи, які є у зазначених вище листі Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців від 24 квітня 2023 року, пенсійному посвідченні серії [NUMBER] та впізнавальній фотокартці про встановлення особи з матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2023 року за № 12023141350000360, візуально видно, що на них зображена одна і та ж особа і на цих фотокартках зображена особа, яка присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції заявник у справі. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав та доказів для встановлення особи [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Залужжя Яворівського району Львівської області. При цьому, суд вважає, що слід вказати саме такі прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , оскільки саме такі відомості про нього зазначено у первинному документі актовому записі про його народження від 10 серпня 1966 року № 67. Також суд дійшов висновку, що наданими заявником та його представником доказами належним чином та в повному обсязі доведено факт проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року. Так, суд враховує, що відповідно до інформації, наявної в трудовій книжці серії [NUMBER] , [PERSON] 15 вересня 1991 року був прийнятий будівельником у Колгоспі «Україна» Яворівського району Львівської області та працював там до 01 грудня 1992 року, коли був звільнений за власним бажанням. Факт роботи [PERSON] у цей період на території Яворівського району Львівської області, на думку суду, безумовно підтверджує факт його проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Даний факт підтверджується також сукупно іншими письмовими доказами, які описано вище та які суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять інформацію щодо предмета розгляду та вони повністю узгоджуються між собою. А розбіжності у зазначенні прізвища заявника в заявах на видачу паспорта громадянина колишнього СРСР взірця 1974 року (серії [NUMBER] , який виданий 12 вересня 1984 року Яворівським РВВС, та серії [NUMBER] , який виданий 06 лютого 1987 року Яворівським РВВС), а саме зазначення прізвища в одному випадку [PERSON] , а в іншому [PERSON] (такі ж розбіжності є і в інших документах, які описано вище), на що посилається заінтересована особа у своєму письмовому поясненні, на думку суду, не перешкоджає як підтвердити особу заявника, так і факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки всі інші відомості про особу заявника, а саме дата і місце його народження, місце проживання у певні періоди, повністю співпадають у всіх документах, досліджених судом і описаних вище. Крім того, суд зазначає, що оскільки метою встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є отримання заявником паспорта громадянина України, то відсутній спір про право та наявні підстави для розгляду заяви саме в порядку окремого провадження. Аналогічні висновки зазначено Верховним Судом у постанові від 05 листопада 2020 року в справі № 521/21665/18. Враховуючи наведені вище обставини, письмові докази, норми законодавства та практику Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved