Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

18.09.2023 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] у період часу з 2017 року по день смерті останньої [INFO] , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . На час відкриття спадщини померла [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , однак фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона та [PERSON] у родинних відносинах не перебували, однак відносилися одна до одної, як сестри. [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільний побут, мали спільний бюджет. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] до дня її смерті та здійснила її поховання. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка площею 0,1702 га з кадастровим номером 6321786501:01:004:0019 з цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0919 га з кадастровим номером 6321786501:01:004:0020 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , які належали померлій [INFO] [PERSON] на праві приватної власності. Позивач вважає, що є спадкоємицею майна померлої четвертої черги та прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавці [PERSON] проживала з останньою однією сім`єю. [PERSON] дітей не мала, родичів у померлої не залишилося. Будь-які спадкоємці які б в встановленому законом порядку зверталися з заявою про прийняття спадщини після померлої відсутні. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину померлої [INFO] [PERSON] з підстав не надання доказів на підтвердження факту проживання зі спадкодавицею однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Роз`яснено право на звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Оскільки у позивача виникли труднощі в оформлені спадкових прав остання звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 вересня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Біленко О.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, додатково зазначив, що позивач та померла [PERSON] , хоча й не були родичами, однак вели спільний побут та спільне господарство, проживали разом без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] в належному померлій на праві власності будинку, в період з 2017 року по дату смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що вона та померла [PERSON] родичами не були, за життя мати [PERSON] попрохала здійснювати догляд за дочкою. З 2017 року вони проживали разом, вели спільний побут, [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , займалася її лікуванням. Представник відповідача [PERSON] до канцелярії суду надала заяву в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами у справі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, допитавши свідків, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом спору є факт постійного проживання позивача разом із спадкодавицею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 57 років померла [PERSON] , [INFO] копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2022 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 606 (а.с. 6). З Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 224095983, дата формування: 15.09.2020; індексний номер: 224093631, дата формування: 15.09.2020; індексний номер: 224094087, дата формування: 15.09.2020, вбачається, що за життя [PERSON] була власником: земельної ділянки площею 0,0919 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування, серії та номеру 1715, виданого 15.09.2020 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М.; земельної ділянки площею 0,1702 га з цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування, серії та номеру 1714, виданого 15.09.2020 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М.; житлового будинку загальною площею 69,2 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування, серії та номеру 1714, виданого 15.09.2020 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. (а.с. 6 зворот, 7). Відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 18.11.2015 є [ADDRESS] (а.с. 5). \~ \~ \~ \~З довідки наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Власенко О. № 149 від 06.06.2022, вбачається, що на дату видачі довідки за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований (а.с. 9). Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкової І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 травня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують факт спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 10). Разом з тим, з Акту про встановлення факту проживання особи складеного 14 липня 2022 року депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Двигун Є.І., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання постійно у період з березня 2017 року по 31 травня 2022 року фактично, постійно, однією сім`єю проживали [PERSON] та [PERSON] , які вели спільне господарство та спільний побут, мали спільний бюджет, піклувались один про одного. Після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] здійснила її поховання (а.с. 8). З наданої заступником завідувача Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. на виконання ухвали суду від 20 вересня 2023 року в частині витребування доказів інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № інформаційної довідки: 74129050, дата видачі: 28.09.2023, 10:41, вбачається, що інформація щодо заведеної спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, складених за життя заповітів відсутня (а.с. 25). Допитана в судовому\~засіданні 06.11.2023 свідок [PERSON] , пояснила суду, що вона є лікарем протитуберкульозного диспансеру. [PERSON] звернулася до лікувального закладу з приводу обстеження та лікування [PERSON] , якій в подальшому було встановлено діагноз міліарний туберкульоз в тяжкій формі, також їй достеменно відомо, що в 2017 році померла придбала будинок в с. Чемужівка Чугуївського району Харківської області в якому [PERSON] проживала разом з [PERSON] , остання опікувалася померлою, займалася її лікуванням. Окрім [PERSON] ніхто до лікарні з приводу лікування та стану здоров`я [PERSON] не звертався та станом здоров`я останньої не цікавився. Допитана в судовому засіданні 06.11.2023 свідок [PERSON] , пояснила суду, що вона з 2017 року була сусідкою [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали відносини притаманні сестрам. [PERSON] здійснювала догляд за хворою [PERSON] та займалася її лікуванням. У суду немає сумнівів у відомостях повідомлених свідками, дані про їх зацікавленість у результатах розгляду справи відсутні. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Згідно роз`яснень наданих в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у спорах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в\~ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням\~обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 Сімейного кодексу України). На підставі\~зазначених вище\~доводів позивача\~ [PERSON] \~викладених у\~заяві,\~письмових доказів,\~ показань\~свідків,\~судом встановлено,\~що[PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю в період з березня 2017 року по [INFO] , тобто до часу смерті [PERSON] , не менше п`яти років. Водночас, через відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця та спадкоємця у вказаному житловому будинку, позивач не має можливості надати нотаріусу документи, що підтверджують цей факт, у зв`язку з чим остання не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті\~141,\~142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved