Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного акцепту умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому законом порядку не відмовлявся. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 липня 2021 року складає 40240 гривень 98 копійок (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 18696 гривень 64 копійки, заборгованість за послуги постачання гарячої води в сумі 21544 гривні 34 копійки). 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 9782 гривні 58 копійок. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Зазначає, що заборгованість відповідача за спожиті послуги складається з: - 9236 гривень 35 копійок - заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення; - 546 гривень 23 копійки - заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води; - 18696 гривень 64 копійки - заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення; - 21544 гривні 34 копійки - заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27 листопада 2020 року. Зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 липня 2021 року. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 9782 гривні 58 копійок (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 9236 гривень 35 копійок, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 546 гривень 23 копійки) за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, із зазначених Додатків вбачається, що споживачем послуг є [PERSON] . Відповідач власником цієї квартири став лише 27 листопада 2020 року. Вбачається, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі (в частині вимог до 01 травня 2018 року), оскільки в цей період не був власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг, а власником особового рахунку була інша особа - [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не звертався та визначив відповідачем саме [PERSON] . Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води, нарахованої за період до 01 травня 2018 року у розмірі 9782 гривні 58 копійок, задоволенню не підлягають. З позову вбачається, що відповідач як власник квартири з 01 травня 2018 року не сплачує в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27 листопада 2020 року. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 27 листопада 2020 року (дата свідоцтва про право на спадщину) послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість за спожиті послуги з 01 травня 2018 року складається з: - 18696 гривень 64 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 21544 гривні 34 копійки - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води. Розрахунок заборгованості містить відомості про борг, нарахований з травня 2018 року, коли відповідач ще не був власником квартири. З розрахунку вбачається, що станом на листопад 2020 року заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення становила 12836 гривень 05 копійок, а заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води - 15377 гривень 27 копійок. Вказані суми стягненню з відповідача не підлягають, оскільки нараховані за період, коли останній не був власником квартири. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми (починаючи з грудня 2020 року) і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги за період з грудня 2020 року по червень 2021 року, а саме: - 5860 гривень 59 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; - 6167 гривень 07 копійок - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води. Вимога про стягнення з відповідача 33 гривень за витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідача та підлягають стягненню. З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2270 гривень судового збору.

Outcome: partial