Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

06 вересня 2023 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі з 14 березня 2020 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують з вересня 2022 року. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. (а.с.1-3) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] , (а.с.16) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.17) Позивачка в судові засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги. (а.с.21) Відповідач в судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. (а.с.23) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3\~ст.105\~СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~статтею 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 березня 2020 року, який зареєстровано Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 93, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.4) Також встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 24 вересня 2020 року, актовий запис № 1635. (а.с.28 на зв.) Сторони припинили шлюбні стосунки з вересня 2022 року, спільне господарство не ведуть, позивачка зберігати сім`ю не бажає. Спору щодо поділу майна та мешкання дитини між сторонами на цей час не має. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачкою надано: договір про надання правової допомоги № 51/23 від 05 вересня 2023 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію ордеру; акт № РА-9 від 05.09.2023 про приймання виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого загальна вартість послуг з надання правової допомоги складає 2 000 грн.; квитанцію про сплату 2 000 грн. за правову допомогу. (а.с.а.с.9, 10, 11, 13, 29) Отже, в зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу та ухвалення стягнення з відповідача на користь позивачки підтверджених належними доказами фактично понесених витрат на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 ков., на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved