Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

09\~жовтня 2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який був розірваний рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем. Наразі, син навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів та знаходиться на утриманні позивача. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути на його користьз [PERSON] , [INFO] аліментіи на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином 23-х років. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 10 жовтня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. 31 жовтня від представник відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог. Крім того, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області віл 11.06.2018 року з позивача на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Станом на 06.05.2023 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 230\~560, 47 грн., що підтверджується розрахунком Синельниківсього відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З розрахунку також вбачається, що позивачем жодного разу , починаючи з травня місяця 2017 року по травень місяць 2023 року, не було сплачено аліментів на утримання свого неповнолітнього сина. Станом на дату подання відзиву позивач перебуває в статусі боржника по сплаті аліментів в Єдиному державному реєстрі боржників, що підтверджується відповідною довідкою. З урахуванням наведеного, представник відповідача зазначає, що позивач з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів від 11.06.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, ухилявся від свого батьківського обов`язку утримувати дитину. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповіді на відзив та будь-яких заяв від позивача до суду не надходило. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Також зазначив, що з 2018 року його син [PERSON] проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні. У зв`язку з навчанням сина на денній формі навчання у вищому закладі освіти на контрактній основі у позивача наразі виникли фінансові складності в його утриманні. Відповідачка у свою чергу фінансово ніяк не допомагає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що дійсно навчається у вищому закладі освіти на денній формі навчання (дистанційно) на контрактній основі. Також зазначив, що працює, але не офіційно. Щодо фінансової підтримки матері, зазначив , що вона ніяк не допомагає. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та наголосив на тому, що у позивача є борг по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.06.2018 року. Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.11.2004 було укладено шлюб у Іларіонівській селищній раді Синельниковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №191/1543/17 від 24.04.2018 року шлюб було розірвано. Сторони від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та перебуває на його утриманні. Дану обставину сторони в судовому засіданні не заперечували. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином вику, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків надавати таку допомогу. Позивачем додано до позовної заяви довідку №308/23 від 06.10.2023р. про те, що [PERSON] дійсно являється студентом 2 курсу агрономічного факультету, денної форми навчання, за спеціальність 201 «Агрономія» Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження навчання саме на конктрактній основі. Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про матеріальний стан відповідачки, та доказів того, що вона може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Суд також враховує, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 191/1544/17 від 11.06.2018 року, розрахунком Міністерсва юстиції Синельниківського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) по заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] та довідкою з Єдиного реєстру боржників від 31.10.2023 року. Таким чином позивач ухилився від свого батьківського обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, суд вважає, що законні підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed