Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

06.07.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що після смерті матері [PERSON] [INFO] , почала проживати разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] у позивачки склались напружені стосунки, тож проживати разом з батьком не мала бажання, оскільки спілкування з відповідачем призводило до сварок та непорозумінь. Крім того відповідач не допомагав матеріально позивачці, не цікавився її життям, останні роки вони взагалі не спілкуються. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено 11.09.2023 підготовчий розгляд справи. 11.09.2023 року відкладено підготовчий розгляд справи на 02.10.2023. 02.10.2023 року відкладено розгляд справи на 18.10.2023 18.10.2023 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.11.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилась та наполягала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що відповідач тривалий час проживає в іншому місті, матеріальної допомоги не надає, її життям не цікавиться та самостійно ніколи не телефонує. Ніякого бажання з ним спілкуватись вона не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився , проти позову заперечував, оскільки піклується про дитину, незважаючи на проживання в іншому місті та наявність на утриманні дружини та інших дітей. Третя особа - орган опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про смерть мати позивачки [PERSON] померла (а.с. 11). Після смерті матері позивачка проживає разом з бабусею [PERSON] . Згідно до психолого-педагогічної характеристики на ученицю [PERSON] та згідно з характеристикою від Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізького навчально-виробничого центру» вказано, що за рівнем розвитку основних психічних процесів має добру увагу, пам`ять, розвинене творче мислення. У спілкуванні з однокласниками товариська, проте має певний рівень недовіри. Батько батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався (а.с. 12,13). Надано копію довідку, де підтверджується факт навчання [PERSON] у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» з 01.09.2023 ро 27.06.2025 р. за професією «Кухар. Кондитер» (а.с. 14). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради встановлено наявність напружених стосунків між батьком [PERSON] і дитиною, недбале відношення батька до дитини, до її здоров`я, нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що негативно впливає на нормальний фізичний розвиток та виховання дитини, а тому позбавлення батьківських прав [PERSON] в ситуації, що склалася, є доцільним (а.с. 47-50, 16-18 ). Оцінка суду. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як випливає з матеріалів справи, пояснень позивача в судовому засіданні, у даному випадку має місце втрата соціальних звязків між дитиною і відповідачем, відсутність протягом тривалого часу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; відсутність належної матеріальної допомоги дитині , що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування відповідача з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, що, на думку суду, свідчить про ухилення від виконання своїх обовязків відповідачем. Доводи відповідача про піклування над дитиною не підтверджуються жодними письмовими доказами , тому судом відхиляються. При цьому, за час судового розгляду справи відповідачем жодних дій щодо відновлення батьківських звязків з позивачем не вжито. З урахуванням викладеного вище, з метою захисту майнових і немайнових прав дитини, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що відповідає інтересам дитини та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, оскільки відповідно п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому слід стягнути з відповідача 1073,60 грн. судового збору. З урахуванням викладеного на підставі ст. ст.150, 164,180,183 СК України,

Outcome: approved