Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він мешкає в двокімнатній квартирі [ADDRESS] житловою площею 26,8 кв.м. загальною площею 51,22 кв.м., яка віднесена до комунальної власності і яка не приватизована. В квартирі зареєстровані тільки дві особи - він і його рідний брат [PERSON] . З дати реєстрації 28.04.1989 року по теперішній час його брат в квартирі не проживає і ніколи не проживав. Ще неповнолітнім був засуджений за умисний злочин до позбавлення волі , після відбуття покарання на шлях виправлення не став, в подальшому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини та всього відбув покарання у місцях позбавлення волі сумарно 27 років. Після звільнення із місць позбавлення волі йому потрібно було зареєструватися за місцем перебування. Тому мати позивача [PERSON] зареєструвала його в квартирі. Однак жодного дня в цій квартирі [PERSON] ніколи не жив. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та наркотичними речовинами, де він фактично мешкає та адреса цього фактичного мешкання позивачу невідомі. В результаті такого способу життя [PERSON] втратив паспорт, відновлювати його не бажає. Як не бажає і знятись із реєстрації в квартирі. Всі витрати на утримання квартири позивач вимушений нести сам, субсидію оформити не може, оскільки реєстрація його брата стоїть цьому на заваді. При вирішенні питання про призначення субсидії доходи зареєстрованого члена сім,ї мають бути зараховані . А якщо він таких доходів не має і не працює, зараховується дохід в розмірі прожиткового мінімуму. Реєстрація [PERSON] у квартирі за умови, що він в ній не мешкає вже 34 роки перешкоджає реалізації його житлових прав . Ухвалою суду від 19\~квітня 2023\~р року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07.06.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказав, що не проживає в квартирі з вини позивача, який не надає йому ключів від неї і не дає там жити. Ламати двері та міняти замки він не хоче, оскільки є порядною людиною, тому вимушений проживати на території Баглійських садів у місті Кам`янському. Він не може оплачувати витрати на утримання квартири тому, що в ній не живе. 12.05.2023 року до суду від представника позивача , адвоката Шевченко Л.М. яка діє в інтересах позивача [PERSON] , надійшло клопотання про витребування від КП «Кам,янське районне бюро технічної інвентаризації» доказів у справі. 23 травня 2023 р ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання задоволено повністю. Витребувано від Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, інформацію про власника квартири [ADDRESS] . 26.07.2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача, адвоката ШевченкоЛ.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] про не допуск особи в якості відповідача 04.08.2023року до суду надійшло клопотання від представника позивача, адвоката ШевченкоЛ.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] про не допуск адвоката Грудського Ігоря Миколайовича в якості представника відповідача. 07.08.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача, адвоката Грудського Ігоря Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Бабушкінський районним судом м.Дніпропетровська. 07.08.2023 року ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська клопотання представника відповідача, адвоката Грудського Ігоря Миколайовича задоволене повністю. 28.08.2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання представника позивача адвоката Шевченко Л.М. про не допуск особи в якості відповідача, про не допуск адвоката [PERSON] в якості представника відповідача задоволені повністю. 22.09.2023 року до суду від представника позивача, адвоката ШевченкоЛ.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , надійшла заява про зміну предмету позову. 22.09.2023 року до суду від представника позивача,адвоката ШевченкоЛ.М., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , надійшла заява про надання згоди на ухвалення заочного рішення. 29.09.2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову [PERSON] в новій редакції, в якій він уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати [PERSON] , [INFO] ,\~ таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . 16.10.2023 року ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач в судове засідання не з`вився, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Представник позивача, адвокат Шевченко Л.М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що двокімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 26,8 кв.м. загальною площею 51,22 кв.м. віднесена до комунальної власності, не приватизована, що підтверджується інформаціею із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2023 р. № 327172227; листом КП «Кам,янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 03.04.2023 року № 1/2/215. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] квартиронаймачем зазначена [PERSON] мати позивача, яка 07.07.1970 року уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований міським ЗАУС міста Агинськ Красноярського краю , і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією паспорту [PERSON] (а.с. 11) [INFO] [PERSON] померла , про що видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до довідки ТОВ «Абонент ХХ1» № 001222076 від 23.03.2023 року про склад сім,ї в квартирі зареєстровані дві особи: [PERSON] , [INFO] , син, дата реєстрації [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , син, дата реєстрації [INFO] . Відповідно до п.14;24 ПОЛОЖЕННЯ про порядок призначення житлових субсидій затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807) 24. Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. 24. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. 14. Житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: 3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, коли наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за таких осіб). Отже , в результаті наявності реєстрації відповідача в спірній квартирі, в якій він не проживає 34 роки, порушуються житлові права позивача, а саме його право на оформлення житлової субсидії. Із урахуванням положень статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, статей 64, 65, 71, 72 ЖК Української РСР, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням. (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 04.11.2015 року у справі № 6-1166цс15; від 29 березня 2023 року у справі № 200/17337/17) А відтак, позивач [PERSON] , незважаючи на те, що не є квартиронаймачем спірної квартири має право звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання свого брата [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Статтею 71\~ЖК України встановлено загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 755/16152/16-ц зазначено, що: «Аналіз статті 71\~ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутністю поважних причин для такого не проживання. Відтак, на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71\~ЖК УРСР строки у жилому приміщенні, а на відповідача довести, що така відсутність обумовлена поважними причинами. У постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 344/7064/16-ц зазначено, що «У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. Оскільки при відсутності у спірному житлі понад встановлений законом строк, цей строк може бути продовжений за заявою відсутнього та з поважних причин лише у передбачених випадках, тому звернення із заявою про продовження такого строку, а також доведення наявності підстав для продовження такого строку, є правом відповідної особи». Згідно акту акту КП КМР «Добробут» № 82 від 24.03.2023 року про не проживання, [PERSON] дійсно не проживає за адресою : квартира [ADDRESS] з 1989 року по теперішній час, тобто 34 роки. Як вбачається із відзиву відповідача на позов, він дійсно не мешкає в квартирі, витрат на її утримання не несе, комунальні послуги не сплачує. Постійно проживає на території Баглійських садів у місті Кам,янському. Відповідач [PERSON] не надав суду жодного доказу, який би підтверджував фактичне користування ним спірною квартирою, а саме: що у спірній квартирі є його речі, що у спірній квартирі є кімната, якою він користується, що він несе витрати на утримання спірної квартири як користувач. Навпаки, за встановленими судом обставинами, відповідач протягом тривалого часу (34 роки) не проживає у спірній квартирі, квартирою не цікавиться, не несе жодних витрат на її утримання. Відповідачем не надано суду і жодних доказів щодо дій позивача із створення йому перешкод у користуванні квартирою та ненадання позивачем йому ключів від неї, а саме відсутні його звернення до поліції із відповідними скаргами, він не звертався в установленому законом порядку до позивача із вимогами про усунення перешкод у користуванні квартирою тощо. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А відтак суд вважає доведеним належними і допустими доказами факт відсутності відповідача у спірній квартирі понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем). В той же час відповідач не виконав свого обов`язку із доведення поважності причин його відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. Позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~Згідно заст.141 ЦПК України судовий збір покласти на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved