Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920987900:07:002:0117, площею 3,761 га, розташованої на території Хустянської сільської ради Роменського району Сумської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №647118. 19.11.2015 року між ним та відповідачем ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» було укладено договір оренди землі №29. Відповідно до п.5 Договору оренди землі: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 91641,82 грн. Пунктом 8 Договору встановлено: договір укладено до 31.12.2022 року. У відповідності до п.11 Договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня. 01.01.2018 року між ним та ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» було укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди землі, згідно до умов якої внесено зміни до казаного договору оренди землі, а саме: змінено сторону орендаря з ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» на орендаря ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ»; внесено зміни до п.9 договору, яким встановлено орендну плату у розмірі 10997,02 грн., що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; строк дії договору оренди землі продовжено до 31.12.2022 року. Однак, відповідач свого зобов`язання щодо сплати на його користь орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік не виконав і орендна плата до цього часу залишається не виплачена. На неодноразові звернення по телефону до представників ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» щодо виплати орендної плати за 2022 рік йому було відмовлено. При цьому, 10.01.2023 року право оренди земельної ділянки вищезазначеної земельної ділянки за відповідачем припинено у зв`язку із закінченням дії договору. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на його користь заборгованість в сумі 11908,57 грн., з яких: 10997,02 грн. заборгованість зі сплати орендної плати за 2022 рік, 261,73 грн. пеня за несвоєчасну виплату орендної плати, 215,12 грн. 3% річних, 434,70 грн. - інфляційні виплати. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 14.09.2023 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Від представника відповідача директора ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Дрозда Ю. до суду надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав в зв`язку з їх безпідставністю та заперечує проти задоволення позову. Вважає, що позов про стягнення орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, здійснення якої не передбачена ані умовами договору оренди, ані додатковими угодами безпідставними, оскільки за умовами договору оренди передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки та не може бути задоволений судом. Між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимкор» було укладено договір оренди землі №29 від 19.11.2015 року, за якими у відповідача виник обов`язок зі сплати орендної плати за користування землею у обумовленому договорами розмірі. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не звертався до відповідача з метою врегулювання спору в досудовому порядку. Відповідач є податковим агентом на якого покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору. Відповідно, позивач орендодавець позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. З врахуванням вищенаведеного, розмір щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою складає 10997,02, в тому числі 373,91 грн. ПДФО та військовий збір. Отже, сума, яку позивач мав отримати за оренду земельної ділянки складає 10623,11 грн. Крім того, просить врахувати той факт, що у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по всій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року і по цей час. ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» вживаються невідкладні заходи щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіються всі наявні ресурси підприємства. Таким чином, враховуючи сучасні реалії, які мають безпосередній вплив на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%. З наведених підстав директор ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Дрозд Ю. просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надходило. З огляду на вищезазначене суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення щодо них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920987900:07:002:0117, площею 3,76 га, яка розташована на території Хустянської сільської ради, що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №647118 (а.с.13-15, 16). 19.11.2015\~року між\~ [PERSON] \~та ПрАТ\~«Райз-Максимко»\~було укладено\~договір оренди\~землі №29, на підставі якого [PERSON] передав товариству в оренду земельну ділянку загальною площею 3,76 га, у тому числі рілля 3,76 га, кадастровий номер: 5920987900:07:002:00117, з розміром орендної плати 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6414,92 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». Договір укладено до 31.12.2022 року. Згідно п.11-14 договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами. Розмір орендної плати передається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. У разі невнесення орендної плати\~\~у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.9-12). 01.01.2018 рок між [PERSON] , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 17.03.2016 р. за №13783952, на підставі якої [PERSON] передав ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» у в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5920987900:07:002:0117, площею 3,761 га. Відповідно до п.3.5 вказаної додаткової угоди з 2017 року орендна плата складає 10997,02 грн., що становить 10 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до п.3.2 цієї угоди становить 109970,19 грн.. Згідно з ч.1 ст.2, ч.1 ст.4\~ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.792\~ЦК\~України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно статті 13\~Закону\~України\~«Про\~оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі». Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Нормами ст.21\~вказаного\~Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону. Відповідно до ст.24\~Закону\~України\~«Про\~оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). З урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2022 рік, як про це домовилися сторони у договорі. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується, що до даного часу орендна плата за 2022 рік позивачу не виплачена. Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170\~ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Згідно підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170\~ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Таким чином, передбачена умовами договору оренди орендна плата в розмірі 10997,02\~грн. підлягає виплаті орендодавцю після утримання із вказаної суми ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», як податковим агентом позивача податків та зборів. За наведеного, оскільки відповідачем не заперечується невиконання ним свого обов`язку по сплаті орендної плати за 2022 рік, то з нього підлягає стягненню на користь позивача орендна плата в розмірі 10997,02\~грн. після утримання ТОВ «РАЙЗ\~ПІВНІЧ»,\~як податковим\~агентом позивача, із вказаної суми податків та зборів. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про необхідність стягнення з нього орендної плати за мінусом суми нарахованих податків та зборів, оскільки обов`язок їх нарахування та сплати покладено саме на відповідача, як податкового агента. Доводи відповідача про те, що за змістом позовної заяви позивач не звертався до нього з метою врегулювання спору в досудовому порядку є безпідставними, оскільки в позові зазначено, що [PERSON] 07.07.2023 року направлено вимогу про погашення заборгованості, яку останнім отримано 11.07.2023 року, а також до позовної заяви додані докази на підтвердження вказаних обставин. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України). Пунктом 14\~вищевказаного договору\~оренди землі\~передбачено,\~що у разі невнесення орендної плати\~\~у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. За наведеного, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати лише за період з 16.12.2022 року по 10.08.2023 року, то розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, в межах заявлених вимог становить 261,73 грн. (10997,02 грн. х 0,01% х 238 днів). Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2022 рік на користь позивача\~слід стягнути 3% річних у сумі 215,12 грн., виходячи з розрахунку: 10997,02\~ грн. х 3% : 365 днів х 238 (кількість днів прострочення). Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078). Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуск такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків. У пункті 38.2 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 визначено методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Згідно наданого позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не спростовано, розмір інфляційних втрат за період з 16.12.2022 року по 10.08.2023 року, які підлягають стягненню з відповідача, становить 434,7 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач просить в зв`язку з введенням на території України воєнного стану не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%. Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі №918/289/19, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (пункт 8.28). Отже, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Враховуючи викладене, а також, що розмір заявленої позивачем до стягнення пені у даній справі є незначним, а відповідачем не надано жодних доказів існування виключних обставин, передбачених ст.551 ЦК України, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати пені або зменшення її розміру. Що стосується інфляційних втрат то вони не є неустойкою та зменшення їх розміру законом взагалі не передбачено. Враховуючи викладе, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на положення ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути грн. судових витрат, понесених по сплаті судового збору, в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved