Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2017 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ сімейне життя з [PERSON] не склалося через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, що призвело до конфліктних ситуацій, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння і довіра, втрачені почуття, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і за таких обставин позивач вважає сумісне життя та збереження шлюбу неможливим,\~ а тому просила суд шлюб між ними розірвати, а також, оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, - просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у poзміpi 1 / 4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.10.2023 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. (а.с.17). Позивач\~ в судовому засіданні\~ позов підтримала позовні вимоги. Відповідач\~ не\~ заперечив\~ проти розірвання шлюбу, а в частині стягнення аліментів позов визнав частково, повідомивши суд, що від попереднього шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] , якій добровільно надає фінансову допомогу шомісяця в сумі 2500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони 16.06.2017 року зареєстрували шлюб, у Білоцерківському\~ міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ в Київській області, актовий запис № 615, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене пітверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони\~ припинили подружні відносини, відповідач застосовує фізичну силу до дружини, ображє,\~ відібрав\~ мобільний телефон та не повернув, має ключі від квартири тещі,\~ без попереджень проник в цю квартиру, внаслідок чого позивач була наляканою, зверталася до поліції. З серпня 2023 року позивач з дитиною переїхала\~ проживати до квартирі\~ своєї матері. Позивач\~\~ категорично не бажає відновлювати стосунки з [PERSON] , зазначає, що її\~ рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Відповідач ствердив обставини справи, повідомив, що більше трьох місяців не проживає однією сім`єю з позивачем, але мав намір\~ помиритися,з дружиною тому і зайшов без дозволу до квартири тещі, а наразі примирення не можливе,\~ погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Позивач зазначає, що син [PERSON] \~ проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, а батько дитини, [PERSON] , ухиляється від утримання сина, не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині. Позивач зазначила, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині на рівні 1 /4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), що відповідає звичним потребам дитини, оскільки [PERSON] \~\~ працездатний, має дохід. Позивач повідомила, що обізнана про наявність у відповідача диини від попереднього шлюбу, але позивач ствердила, що проживаючи з 2017 року з відповідачем однією сім`єю, [PERSON] ніколи не надавав фінансової допомоги дитині від попереднього шлюбу, та позивачу нічого не відомо про матеріальне утримання доньки [PERSON] . Відповідач суду пояснив, що розмір аліментів на сина [PERSON] має становити меншу частку ніж - 1/4 частину, бо відповідач добровільно надає матеріальну допомогу доньці [PERSON] [INFO] , кошти передає щомісяця через своїх батьків. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вказує ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На стягнення аліментів має право той з батьків на чиєму утриманні перебуває дитина. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово,\~ відповідач перебуває у працездатному віці, проживає окремо від дитини, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив, але надав докази, що має\~ ще дитину від попереднього шлюбу. Однак,\~ під час розгляду даної справи не знайшла підтверджнення та обставина, що відповідач утримує доньку від попереднього шлюбу, оскільки відповідач не надав суду жодних\~ належних та достовірних доказів в підтвердження своєї позиції. Надане відповідачем свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] не є безперечним\~ та належним доказом в пітвердження факту перебування дитини\~ на утриманні відповідача та оплату ним щомісяця 2500 грн. При цьому відповідач не подавав клопотання про\~ допит свідків чи залучення в якості третьої особи матір дитини [PERSON] . Також, відсутні докази, що сума 2500 грн. становить 1/ 6 частину всіх видів доходу відповідача, а отже, позиція відповідача щодо визначення аліментів\~ на утримання сина [PERSON] \~ в розмірі 1/ 6 частини від всіх видів доходу є необгрунтовано, оскільки діти позивача від обох шлюбів є рівними в своїх правах на отримання аліментів від батька. Суд надає першочергове значення інтересам дитини, та в даній справі враховує, що позивач з дитиною проживають в квартирі матері позивача, [PERSON] утримує малолітнього сина, а відповідач є працездатним та не надав жодного належного і допустимого доказу в підтвердження своєї участі в утриманні інших осіб. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна\~ довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~ З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів\~ підлягає до\~ задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина\~ в розмірі\~ 1 \\ 4 частини всіх видів заробітку (доходу)\~ відповідача на\~ дитину. Також, суд вважає за можливе роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~ може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (ст. 192 СК України). Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України на корисить позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивача\~ залишити « [PERSON] ».

Outcome: approved