Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У серпні 2023 року адвокат Дроботько О.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] батька позивачки [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшли і частини трьох земельних ділянок з кадастровими номерами: 3224987601:01:002:0069 загальною площею 0,3795 га, 3224987601:01:002:0068 загальною площею 0,25 га, 3224987600:01:004:0106 загальною площею 3,1709 га. Вказані земельні ділянки належать спадкодавцю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі спільної власності без визначення часток. Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, тобто позивачка [PERSON] та її брат [PERSON] . 16 березня 2023 року між спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадкового майна, згідно якого позивачці [PERSON] перешла частка квартири [ADDRESS] , 1/5 частка житлового будинку [ADDRESS] та частки трьох земельних ділянок. А отже, позивачка прийняла спадщину належним чином та стала єдиним спадкоємцем часток земельних після смерті батька. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса стосовно прийняття спадщини після смерті батька, їй було видано свідоцтво про право на спадщину 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] та на частку житлової квартири [ADDRESS] . Щодо спадкового майна часток вищезазначених земельних ділянок, то Постановою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці було відмовлено в зв`язку з неможливістю встановити частки права власності на земельні ділянки у спільній власності, які належали спадкодавцю.У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 01 вересня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. В підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Дроботько О.В. підтримала позовні вимоги з підстав викладених у змісті позовної заяви, просила задовольнити. Представник відповідача Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області в підготовче засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином, електронною поштою направили до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення вимог викладених у позовній заяві не заперечують. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені судом належним чином, поштовим зв`язком направили на адресу суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, та визнання ними позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2022 року виконавчим комітетом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області /а.с.100/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частини земельних ділянок: 3224987601:01:002:0069 загальною площею 0,3795 га, для ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] ( нині - [ADDRESS] , Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №301569, виданий управлінням Держкомзему у Фастівському районі; 324987601:01:002:0068 загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована [ADDRESS] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №301568, виданий управлінням Держкомзему у Фастівському районі; 3224987600:01:004:0106 загальною площею 3,1709га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що знаходиться на території Яхнівської сільської ради, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №301567, виданий управлінням Держкомзему у Фастівському районі. Вказані земельні ділянки належать спадкодавцю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі\~спільної власності\~без визначення\~часток, що стверджується Державними актами на право приватної власності на землю, що знаходяться в серіалах справи. Державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так ними не пред`явлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] /а.с.27/. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця [PERSON] [PERSON] (позивач) та [PERSON] . Згідно Договору про поділ спадкового майна від 16 березня 2023 року між спадкоємцями було поділено спадкове майно їх батька, а саме: у спадщину до [PERSON] , перейшов автомобіль ВАЗ моделі 2101, а [PERSON] Ул частки квартири [ADDRESS] частка житлового будинку [ADDRESS] , та належні спадкодавцю частки трьох земельних ділянок 3224987600:01:004:0106 загальною площею 3,1709га, 3224987601:01:002:0068 загальною площею 0,25 га, 3224987601:01:002:0069 загальною площею 0,3795 га. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 16.03.2023 [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратьєвим В.М., видано свідоцтво про право на спадщину 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] та на частину житлової квартири [ADDRESS] . Проте, Постановами про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратьєвим В.М. було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частини земельних ділянок, оскільки земельні ділянки померлому [PERSON] на праві спільної власності, з чого неможливо встановити частку права власності на дані земельні ділянки /а.с.14-16/. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо до спадкової маси (спадщини) входить земельна ділянка, яка належала спадкодавцю на праві власності або користування, то відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо майно належить кільком особам на праві спільної власності, то після смерті однієї з них спадщина відкривається тільки на належну цій особі частку. За змістом ст.ст. 355, 356, 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена У відповідності до ч.І ст.357 України «Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом. Поділ вказаних вище земельних ділянок або виділ з них окремих часток за життя спадкодавця не проводився, розмір часток співвласників не визначався. Аналіз наведених правових норм та обставин, що склались, дає можливість зробити висновок про те, що невизначеність часток у праві спільної власності позбавляє позивачку можливості належним чином оформити свої спадкові права на частку власності у земельній ділянці, що належала померлому [PERSON] на праві спільної власності. Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Зі змісту статті 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному майні. Тобто, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину пов`язана виключно з тим, що в документі на право власності на землю не визначено частки в праві спільної власності співвласників, вказує тільки на порядок вчинення нотаріальної дії і не може заперечувати самого права спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved