Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

21.09.2023\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду\~ із\~зазначеним позовом,\~підписаним адвокатом\~Кірчевим І.І.\~на підставі\~електронного ордеру\~серії ВН\~№1248396\~від 01.06.2023\~року (а.с.17),\~та просить\~постановити рішення,\~яким розірвати\~шлюб укладений\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які на\~даний час\~є громадянами\~Республіки Молдова,\~зареєстрований 19\~вересня 1987\~року Виконавчим\~комітетом Городненської\~сільської ради\~Болградського району\~Одеської області,\~актовий запис\~№27,\~мотивуючи тим,\~що на\~протязі останніх\~десяти років\~сімейне життя\~між ними\~поступово погіршувалося,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного припинення\~між ними\~шлюбних відносин.\~Кожен з\~них має\~діаметрально протилежні\~погляди на\~шлюб,\~сім`ю.\~Відповідач постійно\~нехтує сімейними\~цінностями,\~такими як\~піклування про\~створення в\~сім`ї доброзичливої\~сприятливої морально-психологічної\~атмосфери.\~З ініціативи\~відповідача між\~ними постійно\~виникали сварки,\~що тяжким\~чином впливає\~на його\~психічний стан\~та кожен\~раз спричиняє\~душевні страждання.\~З 2014\~року ведення\~між ними\~спільного господарства\~та сумісне\~проживання остаточно\~припинено.\~За глибоким\~переконанням позивача\~подальшого сенсу\~підтримувати сімейні\~відносини немає.\~Оскільки як\~у позивача,\~так й\~у відповідача\~розвинулась неприязнь\~один до\~одного,\~втрачено почуття\~любові та\~поваги,\~тому позивач\~вважає,\~що шлюб\~необхідно розірвати.Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають, але розірвати шлюб у спрощеному порядку через органи РАГС неможливо, оскільки відповідач не спілкується з позивачем, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 26.10.2023 року від його представника - адвоката Кірчева І.І. надано заяву, в якій він просить розглядати справу за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем останнього відомого проживання на території України, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому на Україні (в радянські часи) шлюбі з 19 вересня 1987 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №10 (а.с.15). На даний час позивач та відповідач є громадянина Республіки Молдова, але позивач має постійне місце проживання на території України у с.Городнє Болградського району Одеської області, що підтверджено посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] , яка видана 14.10.2013 року, органом 5101 (а.с.6). Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають з 2014 року, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. 22.01.1993 року держави - члени СНД (Договірні Сторони) підписали Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі - Конвенція). Цей документ спрямований на забезпечення належного захисту прав і законних інтересів осіб, що проживають на територіях країн СНД. 10.11.1994 року Верховною Радою України було ратифіковано цю Конвенцію та 14.04.1995 року вона набула чинності для України. Зазначену Конвенцію слід застосовувати у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном. Відповідно до статті 1 Конвенції громадяни кожної із її держав- учасниць (далі - Договірні Сторони), а також особи, що проживають на їхніх територіях, користуються на території всіх інших Договірних Сторін по відношенню до своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної Договірної Сторони. Громадяни кожної Договірної Сторони, а також особи, які проживають на їхніх територіях, мають право вільно та безперешкодно звертатися до суду, прокуратури та інших установ кожної Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи, можуть бути їх учасниками, подавати клопотання, подавати позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, що і громадяни кожної Договірної Сторони. Частиною 2 статті 28 Конвенції встановлено що, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а інший - другої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст.114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved