Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд до з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 38150,00 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 30.12.2020 року о 19:05 у м. Ромни по вул. Київській [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Газ», д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Газ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202270619. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.01.2021 року по справі № 585/42/21 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі страховогу акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 38150 грн. За таких обставин позивач просить в порядку регресу стягнути з відповідача 38150 грн. 00 коп. виплаченого страхового відшкодування та судовий збір в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2023 року відкрито провадження в справі за правилами розгляду в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін. Представник позивача в заяві до суду просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оскільки заяв про перехід справи з прощеного провадження без виклику сторін в загальне провадження не направляли сторони, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі № 585/42/21 від 12.01.2021 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 30 грудня 2020 року на а/д Р-60 по вул. Київській [PERSON] керував мікроавтобусом ГАЗ 2705, н.з. [NUMBER] , під час руху не міг устежити за технічним станом транспортного засобу, допустив відізвання двох задніх лівих коліс, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль Mercedes Benz, н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався назустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] порушив п. 2.3б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність Договору страхування Страхувальник/Вигодонабувач пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого Mercedes Benz, н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу від 31.12.2020 року. Відповідно до страхового акта №210000380512 від 13.01.2021 сума страхового відшкодування становить 38150 грн, що також підтверджена розрахунком суми страхового відшкодування до справи № 210000380512 на підставі калькуляції № 21-0380512 від 11.01.2021 року. Із платіжної інструкціх № ЗР004310 від 15.01.2021 вбачається, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 38150 грн, із зазначенням призначення платежу: відшод. зг. стр. акту №210000380512 від 13.01.2021 [PERSON] , ІПН [NUMBER] & [NUMBER] &без ПДВ. 21.06.2023 року ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулась до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно з п. п. «г» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 30 грудня 2020 року, при цьому останній порушив п. 2.3б ПДР України, що слідує із постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.01.2021 у справі № 585/42/21, а позивач ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в свою чергу виплатив потерпілому у ДТП суму завданої шкоди в розмірі 38150 грн, у зв`язку з чим позивач заявив регресні вимоги до [PERSON] , який не виявив наміру в добровільному порядку здійснити таке відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 38150 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» слід стягнути сплачений ними судовий збір в розмірі 2684 грн за звернення до суду із позовом.

Outcome: approved