Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «ПЛУТОС», в якому просить суд стягнути заборгованість на загальну суму 2716056 гривень (два мільйони сімсот шістнадцять тисяч п`ятдесят шість гривень), з яких 1750000,00 грн. неповернута сума поворотної фінансової допомоги, 809 173 грн. 52 коп. інфляційні нарахування на суму боргу ; 156822 грн. 48 коп. 3% річних від суми боргу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15 жовтня 2019 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «ПЛУТОС» та [PERSON] укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги Договір № 2. Відповідно до п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані кошти у порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Положенням п. 2.1. Договором визначено, що зворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ. Відповідно до п. 2.3. Договору, поворотна фінансова допомога надається позичальником у повному обсязі. Перерахування коштів здійснюється позичальником на поточний рахунок позичальника. На виконання даних положень Договору, [PERSON] здійснив перерахування на поточний рахунок ТОВ «НТК «ПЛУТОС»: № [NUMBER] , відкритий у філії Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (МФО 351823), грошової суми у розмірі 1750000, в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 2 від 15.10.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 18 жовтня 2019 року. Також п. 3.1. та 3.2. Договору чітко встановлено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 15 (п`ятнадцятого) квітня 2020 року шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позичальника в установі банку. Однак, як станом на 15 квітня 2020 року, так і на день звернення до суду з позовною заявою, поворотну фінансову допомогу в сумі 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок не повернуто позивачу. За своєю правовою природою поворотна фінансова допомога надана позивачем на адресу відповідача є безвідсотковою позикою. Так, згідно з п. 1.2. Договору, поворотна фінансова допомога це сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений термін відповідно до цього договору, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій як плати за використання такими коштами. На думку позивача, правовідносини, що виникли між [PERSON] та ТОВ «НТК «ПЛУТОС» за договором про надання поворотної фінансової допомоги підлягають правовому регулюванню аналогічному для договорів безвідсоткової позики. Так, на виконання положень п. 2.3. Договору позивачем у безготівковій формі перераховано як поворотну фінансову допомогу на поточний рахунок відповідача 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Підтвердженням зазначених обставин, а також факту укладання відповідного договору, як того вимагає абз. 2 ст.1046 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України, є платіжне доручення №1 від 18 жовтня 2019 року. Відповідно до абз. 1 год. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичальнику позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій\~кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що п.3.1 Договору визначено строк повернення поворотної фінансової допомоги до 15 квітня 2020 року, то з 16 квітня 2020 року відповідачем допущено порушення умов догвоору щодо неналежного повернення 1750000 грн. Таким чином, у ТОВ «НТК «ПЛУТОС», з урахуванням положень Договору, з 16 квітня 2020 року виникла заборгованість щодо повернення суми поворотної фінансової допомоги [PERSON] , оскільки відповідачем не виконано взяте на себе зобов`язання у строк до 15 квітня 2020 року повернути зазначену допомогу на особовий рахунок позичальника в установі банку. Позивач зазначає, що з ТОВ НТК ПЛУТОС підлягає стягненню на користь [PERSON] грошова сума на суму 1750000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням інфляційних нарахувань, які складають 809\~173 грн. 52 коп. та 3% річних від простроченої суми, що складає 156\~822 грн. 48 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до\~ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що15 жовтня 2019 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «ПЛУТОС» та [PERSON] укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги Договір № 2. Відповідно до п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані кошти у порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Положення п. 2.1. Договором визначено, що зворотна фінансова допомога надається у національній валюті України в межах суми 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ. Відповідно до п. 2.3. Договору, поворотна фінансова допомога надається позичальником у повному обсязі. Перерахування коштів здійснюється позичальником на поточний рахунок позичальника. На виконання даних положень Договору, [PERSON] здійснив перерахування на поточний рахунок ТОВ «НТК «ПЛУТОС»: № [NUMBER] , відкритий у філії Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (МФО 351823), грошової суми у розмірі 1750000, в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 2 від 15.10.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 18 жовтня 2019 року. Також п. 3.1. та 3.2. Договору чітко встановлено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 15 (п`ятнадцятого) квітня 2020 року шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позичальника в установі банку. Однак, як станом на 15 квітня 2020 року, так і на день звернення до суду з позовною заявою, поворотну фінансову допомогу в сумі 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок не повернуто позивачу. Так, згідно з п. 1.2. Договору, поворотна фінансова допомога це сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений термін відповідно до цього договору, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій як плати за використання такими коштами. У свою чергу, відповідно до абз. 8 п/п. 14.1.257 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та обов`язкова до повернення. За своєю цивільно-правовою природою та юридичним змістом договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, а відтак укладені між сторонами договори у даній справі, - є договорами позики. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що врегульовано ч. 1\~ст. 628 ЦК України. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, як то визначено ч. 1ст. 638\~ЦК України. У відповідності до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, правовідносини, що виникли між [PERSON] та ТОВ «НТК «ПЛУТОС» за договором про надання поворотної фінансової допомоги підлягають правовому регулюванню аналогічному для договорів безвідсоткової позики. Так, на виконання положень п. 2.3. Договору позивачем у безготівковій формі перераховано як поворотну фінансову допомогу на поточний рахунок відповідача 1 750 000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Підтвердженням зазначених обставин, а також факту укладання відповідного договору, як того вимагає абз. 2 ст.1046 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України, є платіжне доручення №1 від 18 жовтня 2019 року. Відповідно до абз. 1 год. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичальнику позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій\~кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що п.3.1 Договору визначено строк повернення поворотної фінансової допомоги до 15 квітня 2020 року, то з 16 квітня 2020 року відповідачем допущено порушення умов договору щодо неналежного повернення 1750000 грн. Таким чином, у ТОВ «НТК «ПЛУТОС», з урахуванням положень Договору, з 16 квітня 2020 року виникла заборгованість щодо повернення суми поворотної фінансової допомоги [PERSON] , оскільки відповідачем не виконано взяте на себе зобов`язання у строк до 15 квітня 2020 року повернути зазначену допомогу на особовий рахунок позичальника в установі банку. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором чи законом. Т Таким чином, з ТОВ НТК ПЛУТОС підлягає стягненню на користь [PERSON] грошова сума на суму 1750000,00 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням інфляційних нарахувань, які складають 809\~173 грн. 52 коп. та 3% річних від простроченої суми, що складає 156\~822 грн. 48 коп. Отже, право вимоги позивача до відповідача виникло на підставі вищевказаного. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, іншого на спростування вказаного стороною відповідача жодного доказу не надано. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з тим, що позивач, як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору за подання позову, судовий збір. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн.). Суд застосовує п.п. 1 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою\~підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved