Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Адвокат Дзюба М.Ю., який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що через Єдиний портал державних послуг «Дія» позивач [PERSON] дізналася, що у провадженні старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої О.В. перебуває виконавче провадження №65678253 від 04.06.2021 про стягнення з неї заборгованості у розмірі 11354,00 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі виконавчого напису №7508 від 10.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. В межах вказаного виконавчого провадження було проведено ряд виконавчих дій, в тому числі винесені постанови про накладення арешту майна та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, адже він вчинений приватним нотаріусом з порушенням ЗУ «Про нотаріат», адже, при вчинені виконавчого напису нотаріусом не було дотримано порядку перевірки безспірності боргу після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, кредитний договір не був належним чином нотаріально посвідчений, тому позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 25.08.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третій особі роз?яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третій особі копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. За вх. № 23243 від 02.10.2023 від директора ТОВ «Фінпром маркет» Гедзь О.В. надійшла заява про визнання позову, з якої вбачається, що відповідач визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченні при зверненні з позовом до суду. Також, у заяві зазначено, що відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 10.02.2021 було вчинено виконавчий напис № 7508 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» на підставі Договору факторингу № 26032019 від26.03.2019 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 0639339813 від 05.07.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] .. Постановою старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвою О.В. Про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2021, на підставі заяви ТОВ «Фінпром маркет», було відкрито виконавче провадження №65678253 з виконання виконавчого напису №7508 від 10.02.2021. В межах вказаного виконавчого провадження була винесена постанова про арешт коштів боржника та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Про існування вище вказаного виконавчого провадження позивач дізналася з Єдиного порталу державних послуг «Дія». Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису №7508 від 10.02.2021, таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України\~«Про нотаріат»\~ визначено\~умови вчинення\~виконавчих написів,\~відповідно до\~якої нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року.\~Якщо для\~вимоги,\~за якою\~видається виконавчий\~напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів\~в редакції на момент вчинення виконавчого напису передбачено\~нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст.\~263\~ЦПК \~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, судом враховано заяву про визнання позову, яка надійшла від відповідача. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.. Відповідно до \~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем не надано документального підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн. (квитанції, платіжного доручення, тощо). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 536,80 грн. та судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 268, 40 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved