Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

15 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними та скасувати накази начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 04.04.2023 № 54 та від 17.04.2023 № 62 та зобов`язати відповідача поновити [PERSON] попередні умови праці, а саме 13 тарифний розряд 1 групи оплати праці. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь недоотриману заробітну плату за період з 05.04.2023 і до дня відновлення попередніх умов праці. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що з 01.06.2023 була змінена назва установи, в якій він працює, з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (КЕВ м. Харків) на Харківське квартирно-експлуатаційне управління (Харківське КЕУ) на підставі наказу начальника КЕВ м.Харків від 07.04.2023 №81. Наказом начальника КЕВ м.Харків від 04.04.2023 №54 [PERSON] , з 01 квітня 2023 року встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн. на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії, на підставі штатного розпису КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. Наказом начальника КЕВ м.Харків від 17.04.2023 №62 були внесені зміни до наказу начальника КЕВ м.Харків від 04.04.2023р. №54 - замінити 01 квітня 2023 року на 05 квітня 2023 року. Позивачу було вручено попередження про зміну умов праці на підставі ст.32 КЗпП України, яким його попереджено про зміну умов праці, а саме, штатним розписом КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. Вказане попередження датоване та вручено йому 05.04.2023р. До вказаних змін умов праці, відповідно до штатного розпису пересувної електровимірювальної лабораторії його, як начальника лабораторії, посадовий оклад складав 6567,00 грн. на місяць, що відповідає 13 тарифному розряду 1 групи оплати праці, відповідно до наказу МОУ від 24.01.06р. №28 Додатоку 2 до пункту 2 Умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (у редакції наказу Міністра оборони України 18.05.2006 N 277. З вказаними змінами умов праці позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права, з огляду на вищевикладене просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 03.07.2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 13.07.2023. Відповідачу було визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, третім особам для подання до суду письмових пояснень. 03.08.2023 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що частина третя статті 32 КЗпП України (в редакції, що діяла до запровадження воєнного стану) визначала, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці-систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. З Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Аудиторською групою Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту було проведено аудит КЕВ м. Харків та 17.02.2022 складено аудиторський звіт, де зазначено, що начальнику пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії працівнику ЗСУ [PERSON] встановлений 13 тарифний розряд, в той час коли відповідно до Таблиці 7 "Лабораторії, нормативно-дослідні бюро та станції" показників та порядку віднесення військових частин № 28 та Схеми тарифних розрядів посад керівників умов праці № 28 потрібно було встановити 11 тарифний розряд. Однією з рекомендацій аудиту зазначено: прийняти рішення та відшкодувати безпідставні виплати заробітної (з нарахуваннями) на загальну суму 83,4 тис. грн. У відповідності до штатного розпису пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на 2023 рік начальник лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом. Наказом начальника КЕВ м. Харків від 04.04.2023 № 54 з 01.04.2023 позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн., що відповідає 11 тарифному розряду. З наказом позивач ознайомлений 05.04.2023. Наказом начальника КЕВ м. Харків від 17.04.2023 № 62 внесені зміни до наказу начальника квартирно-експлуатаційного відділу від 04.04.2023 № 54, яким замінено 01 квітня 2023 на 05 квітня 2023. Як слідує з оскаржуваного наказу, позивачу встановлено 11 тарифний розряд та змінено умови оплати праці, що свідчить про зміну істотних умов праці, з 05.04.2023. Представник відповідача зазначає, що оскаржуваний наказ був виданий відповідно до запроваджених змін у штатному розписі та структурі установи. 14.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що відповідачем порушені саме ті норми законодавства, на які він же і посилається. Позивач зазначив, що зміна умов праці відбулась з 01.04.2023, а сам наказ про це був виданий відповідачем пізніше 04.04.2023. Попередження ж про зміну умов праці було видано позивачу лише 05.04.2023. Таким чином, зміни умов праці відбулись до того, як був прийнятий відповідний наказ, а [PERSON] повідомлено про це вже після запровадження цих умов та винесення наказу. Відповідач вказує, що зміни істотних умов та умов оплати праці відбулись на підставі змін у штатному розписі та структурі установи, оскаржуваний наказ також був виданий відповідно до запроваджених змін. Однак відповідач не вказує які саме зміни в структурі установи відбулись і в зв`язку з якими змінами було змінено штатний розклад. Як вбачається зі штатного розпису та відзиву на позовну заяву , ніяких змін в організації виробництва і праці не відбулось. Доказів на підтвердження змін в структурі установи відповідач не надав. У зв`язку з відсутністю змін в організації виробництва і праці та змін в структурі установи змін істотних умов праці не повинно бути взагалі. Крім того, зазначив, що 12.05.2023 відповідачем був виданий новий штатний розпис пересувної електровимірювальної лабораторії КЕВ м.Харків на 2023 р. №370/2/шр-з/613. Новим штатним розписом від 12.05.2023 штатний розпис №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023р. визнано вважати недійсним на підставі п. 6 розділу IV наказу МОУ від 25.01.2017 року № 52. При цьому оскаржувані накази про зміну умов праці [PERSON] були видані на підставі штатного розпису від 25.03.2023р. Підставою змін штатного розпису відповідач вказує рекомендації аудиту КЕВ, який був проведений Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту. за результатами якого був виданий аудиторський звіт від 17.02.2022р. Цим звітом було встановлено, що начальнику пересувної лабораторії [PERSON] встановлений 13 тарифний розряд в той час коли потрібно встановити 11 тарифний розряд. Аудиторським звітом було рекомендовано прийняти рішення та відшкодувати безпідставні виплати заробітної плати на загальну суму 83,4тис.грн. Дійсно в грудні 2021р. було проведано аудиторську перевірку КЕВ, під час якої було вказано на нібито невірне встановлення позивачу тарифного розряду. За результатами аудиторської перевірки наказом начальника КЕВ м.Харкова №175 від 25.11.2022р. було призначене службове розслідування за результатами аудиторської перевірки. Актом службового розслідування від 25.12.2022р. встановлено, що «під час розгляду комісією нормативних матеріалів було встановлено, що віднесення до груп за оплатою праці керівників здійснюється щодо військових частин, зазначених у таблицях 7 та 11, що утримуються за штатами, - Генеральним штабом ЗСУ та Департаментом фінансів Міністерства оборони України під час затвердження та тарифікації штатів відповідно до п.2 «Показників та порядку віднесення військових частин та їх структурних підрозділів до груп за оплатою праці керівників» затверджених наказом Міністерства оборони України 24.01.2006 №28. Згідно з визначеною групою оплати праці керівників визначається тарифний розряд відповідно до додатку 2 наказу Міністерства оборони України №28 від 24.01.2006р. Під час встановлення 13 тарифного розряду начальнику пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії відповідальні посадові особи, причетні до підготовледня та затвердження штатного розпису, застосовувались вищезазначені діючі законодавчі норми і правила». Такі висновки службового розслідування повністю відповідають діючому законодавству. Умови оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організації Збройних Сил України встановлені та затверджені наказом Міністерства оборони України від 24.01.2006р. №28. Схеми тарифних розрядів посад керівників зазначена у додатку 2 до наказу №28. Показники та порядок віднесення військових частин та їх структурних підрозділів до груп за оплатою праці працівників затверджений та здійснюється на підставі Наказу Міністра оборони України від 24.01.2006р. №28 (далі Порядок). Саме відповідно до цього Порядку встановлюється тарифний розряд працівників, зокрема за його посадою. Таблицею 7 Порядку встановлено групу оплати праці лабораторій, що утримуються за самостійними штатами. Таблицею 11 Порядку встановлено групу оплати праці квартирно- експлуатаційним відділам, квартирно-експлуатаційним частинам району та їх підрозділам. У випадку щодо пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії Харківського КЕУ, начальником якої є позивач, необхідно застосовувати таблицю 11 Порядку, оскільки лабораторія не утримується за самостійними штатами, а знаходиться у штаті квартирно-експлуатаційного відділу. Відповідно до таблиці 11 працівникам з категорії керівників КЕВ встановлено 1 групу оплати праці. Відповідно до додатку 2 до наказу №28 посада начальник лабораторії з 1 групою оплати праці віднесена до 13 тарифного розряду. Таким чином, зміни умов праці, а саме зміна тарифного розряду та групи оплати праці, були зроблені відповідачем безпідставно. А твердження відповідача у його відзиві на позовну заяву щодо законності його дій вважає необгрунтованими. Крім того, 12.05.2023 відповідачем був виданий новий штатний розпис пересувної електровимірювальної лабораторії КЕВ м.Харків на 2023 р. №370/2/шр-з/613. Новим штатним розписом від 12.05.2023 штатний розпис №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023р. визнано вважати недійсним на підставі п. 6 розділу IV наказу МОУ від 25.01.2017 року № 52, а його не було повідомлено про відповідні зміни умов праці, та скасовано на підставі, яка існувала на час винесення наказу від 04.04.2023 року, що був підставою для зміни істотних умов праці, накази про зміну умов праці та самі зміни умов праці повинні бути також визнані недійсними. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що зміна істотних умов праці була неправильною, оскільки жодних змін в організації виробництва і праці насправді не було, хоча підставою стало саме це. Зазначив, що порушення його прав полягало в тому, що його було попереджено про зміну істотних умов праці 05.04.2023, в той час як зміна відбулась з 01.04.2023, а сам наказ про це був виданий 04.04.2023, тобто його було повідомлено про зміну істотних умов праці вже після їх впровадження. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] наказом № 54 від 04.04.2023 року з 01 квітня 2023 року встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн. на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії, на підставі штатного розпису КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. Наказом начальника КЕВ м.Харків від 17.04.2023 №62 були внесені зміни до наказу начальника КЕВ м.Харків від 04.04.2023р. №54 - замінити 01 квітня 2023 року на 05 квітня 2023 року. Позивачу було вручено попередження про зміну умов праці на підставі ст.32 КЗпП України, яким його попереджено про зміну умов праці, а саме, штатним розписом КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. Вказане попередження датоване та вручено йому 05.04.2023р. До вказаних змін умов праці, відповідно до штатного розпису пересувної електровимірювальної лабораторії його, як начальника лабораторії, посадовий оклад складав 6567,00 грн. на місяць, що відповідає 13 тарифному розряду 1 групи оплати праці, відповідно до наказу МОУ від 24.01.06р. №28 Додатку 2 до пункту 2 Умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (у редакції наказу Міністра оборони України 18.05.2006 N 277.) 01.06.2023 була змінена назва установи, в якій працює позивач, з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (КЕВ м. Харків) на Харківське квартирно-експлуатаційне управління (Харківське КЕУ) на підставі наказу начальника КЕВ м.Харків від 07.04.2023 №81. У відповідності до штатного розпису пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на 2023 рік начальник лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом. Позивачу встановлено 11 тарифний розряд та змінено умови оплати праці, що свідчить про зміну істотних умов праці, з 05.04.2023. Наказом начальника КЕВ м. Харків від 04.04.2023 № 54 з 01.04.2023 позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн., що відповідає 11 тарифному розряду. З наказом позивач ознайомлений 05.04.2023. Як слідує з оскаржуваного наказу, позивачу встановлено 11 тарифний розряд та змінено умови оплати праці, що свідчить про зміну істотних умов праці, з 05.04.2023. 12.05.2023 відповідачем виданий новий штатний розпис пересувної електровимірювальної лабораторії КЕВ м.Харків на 2023 р. №370/2/шр-з/613, яким начальнику пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на 2023 рік з 01.04.2023 встановлено 4 групу за 11 тарифний розряд. Наказом про введення нового штатного розпису від 12.05.2023 штатний розпис №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023р. визнано недійсним на підставі п. 6 розділу IV наказу МОУ від 25.01.2017 року № 52. Таким чином, відповідачем визнано недійсними підстави за яких постановлювався оскаржуваний наказ. Проте наказ № 54 від 04.04.2023 року, яким [PERSON] з 01 квітня 2023 року встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн. на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії не скасовано. Однак правова підстава для його винесення відповідачем визнана недійсною, наказом застосовано новий штатний розпис, про що відповідача у травні 2023 року не повідомлялось, та таким чином не повідомлялось взагалі про зміну істотних умов праці. Щодо посилання відповідача на застосування до посади позивача Таблиці 7 Порядку встановлено групу оплати праці лабораторій, що утримуються за самостійними штатами та таблиці 11 Порядку встановлено групу оплати праці квартирно- експлуатаційним відділам, квартирно-експлуатаційним частинам району та їх підрозділам, суду відповідачем не надано відомості, що пересувна електровимірювальна виробнича лабораторія Харківського КЕУ, начальником якої є позивач, утримується за самостійним штатом, на підставі чого необхідно застосовувати таблицю 11 Порядку. Дані відомості не спростовано, судом встановлено, що пересувна електровимірювальна виробнича лабораторія Харківського КЕУ, знаходиться у штаті Харківського квартирно-експлуатаційного управління (Харківське КЕУ). Показники та порядок віднесення військових частин та їх структурних підрозділів до груп за оплатою праці працівників затверджений та здійснюється на підставі Наказу Міністра оборони України від 24.01.2006р. №28 (далі Порядок). Саме відповідно до цього Порядку встановлюється тарифний розряд працівників, зокрема за посадою позивача. Умови оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організації Збройних Сил України встановлені та затверджені наказом Міністерства оборони України від 24.01.2006р. №28. Схема тарифних розрядів посад керівників зазначена у додатку 2 до наказу №28. Відповідно до таблиці 11 працівникам з категорії керівників КЕВ встановлено 1 групу оплати праці. Відповідно до додатку 2 до наказу №28 посада начальник лабораторії з 1 групою оплати праці віднесена до 13 тарифного розряду. Частиною 3 статті 32 КЗпП України визначено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Згідно із ч. 4 ст. 32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п. 6 ст. 36 цього Кодексу. Суд при цьому зазначає, що відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". На підставі ч. 3 ст. 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 року N 2136-IX, у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Так, за ч. 2 ст. 3 Закону, у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Крім того, в оспорюваному наказі N 54 від 04.04.2023 року про зміну істотних умов праці позивача відповідачем зазначається безпосередня підстава таких змін штатний розпис КЕВ м. Харків № 370/2/шр-3/56 від 25.03.2023. (а. с. 4) Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 754/8595/17-ц (провадження № 61-34818св18), вказав, що зміна істотних умов праці за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці (постанова Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15). Необхідно розмежовувати поняття «зміни в організації виробництва і праці» та «зміна істотних умов праці». Отже, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці. Такі зміни були обґрунтовані необхідністю приведення функцій та задач структурних підрозділів у відповідність з фактично виконуваними завданнями, оптимізації виробничих зв`язків та взаємодії структурних підрозділів у досягненні стратегічних цілей підприємства, з метою уникнення дублюючих функцій. Отже, такі дії роботодавця були обґрунтованими та документально оформленими. Роботодавець повинен дотримувати установлений законом порядок проведення зміни істотних умов праці. У правовій позиції Верховного Суду щодо звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, викладеної у постанові від 04.12.2019 року справа N 215/4817/17, визначено, що під змінами в організації виробництва і праці слід розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних і соціальних показників, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. З огляду на викладене суд зазначає, що представником відповідача не було надано доказів, що дали б підстави суду вважати, що об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних і соціальних показників, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. У відповідності до штатного розпису КЕВ м. Харків № 370/2/шр-3/56 від 25.03.2023 пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на 2023 рік начальник лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом. Проте відповідних наказів саме щодо скорочення посади або переведення позивача на дану посаду з відмінними умовами оплати праці відповідачем винесено не було. Більш того, відповідно до наказу про введення нового штатного розпису від 12.05.2023 штатний розпис №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023р. визнано недійсним на підставі п. 6 розділу IV наказу МОУ від 25.01.2017 року № 52. Отже, відповідачем не було доведено дійсної наявності змін в організації виробництва і праці на підприємстві відповідача, які могли б стати беззаперечною підставою для запровадження змін в істотних умовах праці позивача, що виразилось у зміні оплати його роботи. Суд вбачає, що зміни, викладені у наказі, призвели до значного погіршення умов оплати праці позивача та порушення його трудових прав. Належного обґрунтування необхідності таких змін в умовах праці позивача відповідачем надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ N 54 від 04.04.2023 року про зміну істотних умов праці позивача є неправомірним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Щодо вимоги про стягнення недоотриманої заробітної плати за період з 01.04.2023 року позивачем не було подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного розміру заробітної плати та її складових, які він отримув, а також табелів обліку робочого часу за вказаний період, на підставі яких можна було б встановити фактично відпрацьований позивачем робочий час, у зв`язку з чим дійшов висновку, що зазначена вимога задоволенню не підлягає. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині скасування наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 04.04.2023 № 54 та від 17.04.2023 № 62 та зобов`язати відповідача поновити [PERSON] попередні умови праці, а саме 13 тарифний розряд 1 групи оплати праці. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. сплачені останнім при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial