Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Мерцалова М.Ю. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. Оскільки спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на шлюб та сім`ю, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 17.07.2023 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення її недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2023 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Одночасно судом було витребувано від Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) витяг про зміну прізвища [PERSON] , [INFO] . 20.09.2023 на виконання ухвали суду Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві надав суду повний витяг про шлюб з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію зміни імені [PERSON] , [INFO] .. Представник позивачки - адвокат Мерцалов М.Ю. на електронну пошту подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розгляду справи без фіксації судового засідання технічними засобами та постановлення рішення не заперечує. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, 16.08.2018 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а/з №1770), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а/з № 794). Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачкою в заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved