Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У серпні 2022 року\~Полтавська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в інтересах держави в особі Служби безпеки України, 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, - [PERSON] , про витребування майна від добросовісного набувача. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01 вересня 2009 року, зареєстрованого за № 4187, Державною іпотечною установою придбано у ТОВ «МЖК Житлобуд» квартиру [ADDRESS] , яка в подальшому безоплатно передана Службі безпеки України. У 2010 році зазначена квартира у статусі службової надана [PERSON] , проте у 2014 році виключена з числа службових житлових приміщень без дотримання процедури, передбаченої Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України № 792 від 06 листопада 2007 року, а саме без погодження з житлово-побутовою комісією Центрального Управління Служби безпеки України, яке має бути затверджене заступником Голови СБУ. [PERSON] видано ордер №18 серії «Д» від 15 вересня 2014 року на спірну квартиру, а у подальшому він отримав її у власність шляхом приватизації і у жовтні 2017 року відчужив за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2017 року [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 серпня 2019 року у справі № 524/6324/17, яке набрало законної сили, задоволено позовну заяву військової прокуратури Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі СБУ, 5 Управління «Міжвідомчий центр спеціальної підготовки» Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів СБУ до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON] , третя особа [PERSON] , визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22 серпня 2014 року № 463 «Про виключення з числа службових приміщень квартири [ADDRESS] », визнано недійсним та скасовано ордер на жиле приміщення №18 серії «Д» від 15 вересня 2014 року, виданий [PERSON] на вказану квартиру, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] від 10 березня 2015 року, видане на ім`я [PERSON] . З огляду на вказане Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, як власник комунальної квартири, та СБУ в особі 5 Управління «Міжвідомчий центр спеціальної підготовки» Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів СБУ, як орган, за яким спірна квартира закріплена як службова, мають право витребувати її від добросовісного набувача [PERSON] , оскільки вона вибула з комунальної власності незаконно, внаслідок порушення вимог законодавства, що встановлено рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 серпня 2019 року у справі № 524/6324/17. Органами, в інтересах яких прокурор звертається до суду у цьому позові, не вжито заходів щодо захисту порушених інтересів держави, які полягають у поверненні спірного нерухомого майна до належного житлового фонду. Спірна квартира передана в управління Службі безпеки України, а рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської радивід 04 грудня 2009 року №880 її закріплено за Службою безпеки України в особі 5 Управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки), як службову. Проте, ані Службою безпеки України, ані 5 Управлінням (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) не вживалися заходи щодо повернення спірної квартири до сфери управління Служби безпеки України, зокрема, відомчого житлового фонду. Зазначає, що Кременчуцька міська рада, будучи обізнаною про наявність порушень інтересів держави, незаконного вибуття житлової квартири з комунальної власності, не вживає заходів щодо усунення порушень та повернення квартири в комунальну власність. Крім того, після розгляду листів прокуратури, надісланих в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Кременчуцька міська рада самостійно не вжила заходів щодо повернення спірної квартири до комунальної власності та запропонувала прокуратурі звернутися до суду з метою відновлення порушеного права Кременчуцької міської територіальної громади. Посилаючись на вищевикладені обставини, просить витребувати на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області житлову квартиру [ADDRESS] з приватної власності добросовісного набувача [PERSON] та скасувати рішення приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинського О.Ю. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука 25.08.2022 року позовну заяву повернуто прокурору на підставі пункту 4 частини четвертої\~статті 185 ЦПК України. Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.03.2023 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 07.07.2023 року ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25.08.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука суду від 21.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 23.05.2023 року представником Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подані письмові пояснення, у яких просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 04.12.2009 № 880 житлову квартиру [ADDRESS] закріплено за Службою безпеки України в особі 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки), як службову. Рішенням Кременчуцької міської ради від 29.05.2012 року прийнято вказану квартиру до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 15.01.2010 № 4 зазначена квартира у статусі службової надана [PERSON] .В подальшому рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 463 від 22.08.2014 спірна квартира виключена з числа службових житлових приміщень, закріплених за СБ України в особі 5 управління (Міжвідомчий центр соціальної підготовки). На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] \~видано ордер\~№18\~серії «Д»\~від 15\~вересня 2014\~року на\~спірну квартиру,\~а у\~подальшому він\~отримав її\~у власність.Під час розгляду Автозаводським районним судом міста Кременчука справи № 524/6324/17 [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] . Враховуючи, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 серпня 2019 року у справі № 524/6324/17, визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22 серпня 2014 року № 463 «Про виключення з числа службових приміщень квартири [ADDRESS] », визнано недійсним та скасовано ордер на жиле приміщення №18 серії «Д» від 15 вересня 2014 року, виданий [PERSON] на вказану квартиру, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] від 10 березня 2015 року, видане на ім`я [PERSON] спірна квартира повинна належати на праві комунальної власності Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області та закріплена за Службою безпеки України 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки), як службова. Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні прокурор Чуйко Д.М. позов підтримує та просить задовольнити з підстав викладених у позові, оскільки квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , незаконно вибула з володіння власника Кременчуцької міської ради. \~ \~ \~ \~Представник 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центр спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Зазначає, що спірна квартира має статус службової. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Долучена письмова промова у судових дебатах. \~ \~ \~ \~Представники Служби безпеки України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явились. Зазначає, що спірна квартира має статус службової. Суд, вислухавши прокурора, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01 вересня 2009 року, зареєстрованого за № 4187, Державною іпотечною установою придбано у ТОВ «МЖК Житлобуд» квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 04.12.2009 № 880 житлову квартиру [ADDRESS] закріплено за Службою безпеки України в особі 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки), як службову. Актом прийому-передачі квартир від 27.04.2010 Державною іпотечною установою вищевказана житлова квартира безоплатно передана Службі безпеки України. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 15.01.2010 № 4 «Про надання житлової площі громадянам за рахунок придбаних квартир Державною іпотечною Установою в м. Кременчуці» зазначена квартира у статусі службової надана [PERSON] . Рішенням Кременчуцької міської ради від 29.05.2012 року прийнято вказану квартиру до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука. 22.08.2014 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради прийняв рішення № 463, яким виключив спірну квартиру з числа службових та видав розпорядження комунальному підприємству «Квартирне управління» надати [PERSON] ордер на склад сім`ї з трьох осіб. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] видано ордер №18 серії «Д» від 15 вересня 2014 року на спірну квартиру. 10 березня 2015 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на спірну квартиру на своє ім`я серії [NUMBER] . У\~серпні 2017 року\~заступник військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі Служби безпеки України, 5-е управління «Міжвідомчий центр спеціальної підготовки» Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України\~звернувся до суду з позовом до\~виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітета, ордера та свідоцтва про право власності на квартиру (справа № 524/6324/17). 23 жовтня 2017 року [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 серпня 2019 року у справі № 524/6324/17, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, задоволено позовну заяву військової прокуратури Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі СБУ, 5 Управління «Міжвідомчий центр спеціальної підготовки» Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів СБУ до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON] , третя особа [PERSON] , визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22 серпня 2014 року №463 «Про виключення з числа службових приміщень квартири [ADDRESS] », визнано недійсним та скасовано ордер на жиле приміщення №18 серії «Д» від 15 вересня 2014 року, виданий [PERSON] на вказану квартиру, визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] від 10 березня 2015 року, видане на ім`я [PERSON] . Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які на її думку необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу, мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним легітимній меті. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved