Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся з позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке він прийняв та 23.11.2007 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина складається із права на земельну частку (пай), розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах та права власності на майновий пай на суму 1502 гривень. Крім цього, за життя його мати [PERSON] , доглядала за [PERSON] , хоронила її, оскільки родичів у неї не було. За життя, а саме: 18.02.1994, [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла його матері [PERSON] . Заповіт не змінено і не відмінено. За життя [PERSON] за нею рахувався житловий будинок по [ADDRESS] , хоча в КП «Ямпільське бюро технічної інвентаризації» право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] не зареєстровано. Позивач зазначив, що його мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вступила в управління, розпорядження та володіння спадковим майном (доглядала за будинком, робила поточні ремонти, обкошувала бур`яни, користувалась земельною ділянкою біля будинку), однак, належним чином не оформила своє право на спадщину. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить встановити факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, вх.№6491 від 01.11.2023, про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач Ямпільська міська рада Вінницької області, не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано заяву, вх.№5879 від 02.10.2023 за підписом міського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника міської ради, протии задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 01.07.1963, встановлено, що [INFO] в с.Миронівка Могилів-Подільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 16.12.2002 виконкомом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6). \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, серія ВКВ №437019 від 23.11.2007, встановлено, що державним нотаріусом Ямпільської нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті його матері [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Мрія» села Миронівка Ямпільського району Вінницької області в розмірі 2,47 в умовних кадастрових гектарах та права власності на майновий пай члена КСП «Мрія» с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, вартість майнового паю 1502 гривні (а.с.7). Із копії дублікату заповіту, складеного 18.02.1994 [PERSON] , встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, в якому усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось би, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла сусідці [PERSON] (а.с.8). Із копії довідки №03-07.10/185 від 10.07.2023, виданої Петрашівським старостинським округом Могилів-Подільського району Вінницької області, встановлено, що згідно з записом в погосподарській книзі за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] , рахується житловий будинок за адресою по [ADDRESS] . За будинком рахується земельна ділянка, площею 0,42 га, в тому числі: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; 0,17 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.9). \~ \~ \~ \~Із копії довідки КП «Ямпільське районне Бюро технічної Інвентаризації» №413 від 21.07.21023 встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.10). \~ \~ \~ \~Із копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу встановлено, що до складу будівель та споруд по [ADDRESS] входять: житловий будинок, сарай, гараж, підвал, вхід, вбиральня (а.с.11-15). \~ \~ \~ \~Із копії депутатського акта від 01.09.2023 встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, прийняла спадщину за заповітом, оскільки фактично вступила в управління , розпорядження та володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком по [ADDRESS] (а.с.18). \~ \~ \~ \~Із повідомлення приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинської Г.А., вих.№110/01-16 від 19.09.2023 та копії витягу зі Спадкового реєстру №74004775 від 19.09.2023 встановлено, що [PERSON] повідомлено про те, що згідно спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, право власності на будинок [ADDRESS] за померлою не зареєстровано, правовстановлюючі документи відсутні. Таким чином, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, належне померлій [INFO] [PERSON] , видати неможливо та рекомендовано звернутися до суду (а.с.30, 32). \~ \~ \~ \~Із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.09.2023 встановлено, що оціночна вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 228220,37 гривень (а.с.31). Із копії запису акта про смерть №19 від 30.06.1994 встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області (а.с.85). \~ \~ \~ \~Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги доводи позивача та оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки надані письмові докази підтверджують ті обставини, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, відповідно до ст.534 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, була спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області, та, відповідно до ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] вважається спадкоємицею, яка прийняла спадщину, що відкрилася протягом шести місяців після смерті [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , однак, належним чином не оформила його, що підтверджується депутатським актом від 01.09.2023 (а.с.18). \~ \~ \~ \~Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 15 червня 2003 року, таким чином суд при вирішенні позовних вимог в частині визнання права на спадкове майно за [PERSON] , керується нормами Цивільного кодексу УРСР в ред.1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна своєї матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~Дослідивши докази що є у справі, суд вважає встановленим, що відповідно до ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, [PERSON] вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилась протягом шести місяців після смерті матері [PERSON] , оскільки подав до Ямпільської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, де отримав 02.08.2000 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с.7). \~ \~ \~ \~Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, зважаючи на те, що за померлою [PERSON] за даними Петрашівського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області рахується житловий будинок по [ADDRESS] , однак право власності на нього за [PERSON] не зареєстровано, який, відповідно до ст.549 ЦК України (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, фактично успадкувала [PERSON] , однак, належним чином не оформила своє право на вказане спадкове майно, через що позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, а також зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої [PERSON] не претендує на спадщину після її смерті, позивач [PERSON] не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті матері, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок по [ADDRESS] , а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і має підстави для задоволення позову. На стягненні судових витрат позивач не наполягає, користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved