Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

04 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (скорочено ТОВ «ВЕЗ») надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТОВ «ВЕЗ» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області. Постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а також публічної комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут», які опубліковані на офіційному сайті ТОВ «ВЕЗ». Між ТОВ «ВЕЗ» та споживачем [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії та оплатою рахунка постачальника універсальної послуги. Для проведення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» на ім`я споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Початком винекнення заборгованості є січень 2022 року внаслідок систематичного порушення споживачем оплати за спожиту електричну енергію. Зазначає, що ТОВ «ВЕЗ» виконало умови Договору в повному об`ємі та належним чином, проте, споживачем [PERSON] , який є власником будинку, у визначений термін оплата вартості спожитої електроенергії не проводилась, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1627,49 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Волиньелектрозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1627,49 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що стверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 26, 28). 09 листопада 2023 року від неї надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо прийняття заочного рішення по справі (а.с. 30). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14 червня 2018 року ТОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. З 01 січня 2019 року ТОВ «Волиньелектрозбут» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області, відповідно до п.2 ч.2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії». В зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (у Волинській області - це ПрАТ «Волиньобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (у Волинській області - це ТОВ «Волиньелектрозбут») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п.13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.2. та п.4. Постанови № 312 від 14.03.2018 року про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ), які передбачали, що: - укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом (п. 2. Постанови № 312 від 14.03.2018 року); - передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам (абз. 12 п. 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії»). Відповідно до ч.4 ст.63 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп. 1.1.2, ч. 3 пп. 3.1.6, абз. 1-2 пп. 3.1.7, абз. 1-2 пп. 3.2.1, абз.1 пп. 3.2.5, пп. 3.3.1, пп. 3.3.5 ПРРЕЕ, - з 01 січня 2019 року постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТзОВ «Волиньелектрозбут» на підставі типового договору, а також публічної комерційної пропозиції №1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТзОВ «Волиньелектрозбут». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Абзацом 5 п.13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом установлено, що між ТОВ «Волиньелектрозбут», як постачальником, та [PERSON] , як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання електричної енергії (а.с. 5-9) Для проведення розрахунків ТОВ «Волиньелектрозбут» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 343251544 від 17.08.2023 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно довідки Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області від 17.10.2023 року № 68, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки потребує постійного стороннього догляду (а.с. 24). Відповідно до п. 2.1 умов Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість електричної енергії та інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно з п. 5.8 копії договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Відповідно до умов публічної комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку - 10 робочих днів від дня його отримання споживачем, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим (а.с. 10). Згідно відомостей із загальної картки по особовому рахунку № [NUMBER] (споживач [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ), розмір заборгованості відповідача станом на серпень 2023 року становить 1627,49 грн (а. с. 11-12). З копії рахунку за електроенергію № 345225 від 04.08.2023 року встановлено, що споживачу [PERSON] нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1627,49 гривень (а.с. 13) Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, ТОВ «Волиньелектрозбут» свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконав в повному обсязі, а споживач [PERSON] , у свою чергу, належним чином не виконував свої зобов`язання щодо оплати вартості спожитої електроенергії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 1627,49 грн. Отже, підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості, проведений позивачем ТОВ «Волиньелектрозбут», є обґрунтованим, будь-яких підстав для сумніву в достовірності цього доказу в суду немає, а тому позов слід задовольнити повністю. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі ст. ст. 526, 610, 633, 634, 641 , 642 ЦК України,

Outcome: approved