Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 2007 року по 2011 рік проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачкою. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . З серпня 2011 року вони перестали проживати однією сім`єю, відповідачка почала проживати окремо разом із сином. Однак, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою батьківських обов`язків щодо сина, у січні 2022 року дитину передано батьку [PERSON] на утримання та виховання, а сама відповідачка виїхала за межі України. Позивач вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, існує свідоме нехтування нею своїми обов`язками: матір не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не цікавиться життям та навчанням сина, не утримує його, не підтримує родинні відносини, не турбується про сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, самоусунулася від своїх обов`язків. Натомість, лише він повністю утримує та піклується про сина, дбає про нього і здоров`я, забезпечує всіма необхідними речами, організовує дозвілля та розвиток дитини, та належним чином здійснює батьківські обов`язки. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 08.06.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.07.2023. Підготовчі судові засідання призначені на 07.07.2023 та 09.08.2023 відкладались у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки щодо розв`язання спору через перенесення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. Ухвалою від 06.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.10.2023, який відкладено на 30.10.2023 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки. Позивач [PERSON] та його представник-адвокат Лавренчук А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначили, що не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подала. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бондар О.О. надійшла заява, у якій представник просив розглянути справу без їх участі, при вирішенні спору підтримав висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради, який подав разом зі своєю заявою. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого повторно 09.09.2022 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.15). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 02.12.2022 року по теперішній час, згідно довідки про реєстрацію місця проживання №20461 виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради 10.04.2023 (а.с.21). [PERSON] навчається у комунальному закладі «Вінницький ліцей №12» у 6-Г класі, згідно довідки №108 від 12.09.2022 (а.с.26). Заяву про зарахування до закладу освіти писав батько - [PERSON] (а.с.29). Згідно характеристики дитини [PERSON] , виданої комунальним закладом «Вінницький ліцей №12» 12.05.2023 за №01-12/98 (а.с.28), [PERSON] виявляє інтерес до навчання, зарекомендував себе як уважний, старанний, зосереджений учень. Має хороший фізичний та розумовий розвиток, розвинену уяву. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Завжди старанно виконує домашні завдання. Емоційний стан [PERSON] - стабільний. Хлопчик спокійний, врівноважений, вихований, товариський, доброзичливо ставиться до оточуючих, знаходить спільну мову з однолітками. Батько [PERSON] бере активну участь у вихованні сина, цікавиться його успіхами та підтримує зв`язок із класним керівником. Швидко реагує на всі рекомендації вчителя щодо навчання та поведінки дитини. Владіслав забезпечений шкільним приладдям та всіма речами, необхідними для навчання. Мати дитини [PERSON] не відвідувала навчальний заклад, не цікавилась успішністю та поведінкою сина, не приймала участь у батьківських класних зборах, на даний час не підтримує зв`язок з класним керівником. [PERSON] , [INFO] , укладено декларацію із сімейним лікарем КНП «ЦПМСД №1 м. Вінниці» амбулаторії АЗПСМ №2 [PERSON] . Декларацію [PERSON] укладено за представництва його батька [PERSON] . Дитина [PERSON] з приводу хронічних захворювань на диспансерному обліку в сімейного лікаря не перебуває. За весь період з моменту укладення декларації звертались до сімейного лікаря за медичною допомогою лише одноразово зі скаргами на «Гостру респіраторну вірусну інфекцію». На прийом до лікаря дитина [PERSON] приходить разом з батьком [PERSON] . По укладеній декларації з сімейним лікарем довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі екстреного випадку з пацієнтом є [PERSON] . Представником дитини при його зверненнях до сімейного лікаря є його батько [PERSON] . Лікувальні рекомендації батько дитини виконує в повному обсязі, згідно відповіді №615/01-15 наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці» 24.05.2023 (а.с.30,31). [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 02.02.2021 по 05.02.2021 в хірургічному відділенні №2 Лікарні. В медичній картці стаціонарного хворого вказаний батько [PERSON] , згідно відповіді №01/1031 наданої КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» 15.05.2023 (а.с.32,33). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про реєстрацію місця проживання №20458 виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради 10.04.2023 (а.с.16). [PERSON] взятий на військовий облік 15.12.2022 та зарахований у запас призовною комісією [INFO] , згідно Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] від 15.12.2022 (а.с.13). 08.06.2022 Службою у справах дітей Вінницької міської ради здійснено обстеження умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . У Акті зазначено, що у помешканні [PERSON] наступні умови проживання: «В кімнаті зроблений ремонт, чисто, речі складені. Наявні для проживання меблі та побутова техніка. В кімнаті є водопостачання (наявні «мойка» та пральна машина). Продукти харчування за потребою (під час проживання за даною адресою)». Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: «Для дитини [PERSON] є окремий диван для відпочинку, є письмовий стіл для навчання. В помешканні наявний змінний одяг дитини, який зберігається у шафі-купе. Є дитячі іграшки» (а.с.18,19). Рішенням виконавчого комітету Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №164 від 23.08.2022, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 29.11.2022 у цивільній справі №137/860/22 звільнено [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно виконавчого листа №137/1073/17, виданого 19.09.2017 Літинським районним судом Вінницької області. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи стягнення з 15.09.2022 (а.с.22, 23). Згідно виконавчого листа 137/1073/17 від 06.10.2017, виданого Літинським районним судом Вінницької області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , заборгованість станом на 03.02.2021 відсутня. Виконавчий лист №137/1073/17 повернено за письмовою заявою стягувача, згідно довідки №60910/18.24-35/14 виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 07.09.2022 (а.с.17). [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №137/860/22, виданим Літинським районним судом Вінницької області, у період з 15.09.2022 по 31.03.2023, згідно довідки №18.9-30/5591 виданої Літинським відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.04.2023 (а.с.24). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів держаного виконавця Літинського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), по виконавчому провадженні №70770083, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , станом на 31.03.2023 складає в сумі 18807,38грн (а.с.25). [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою не проживає з серпня 2022 року. Виїхала через початок бойових дій, проживає в Румунії з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На території округу [PERSON] порушень громадського порядку не допускала. Скарг від мешканців громади не надходило. Односельцям характеризується позитивно. Даними про зловживання алкогольними напоями або наркотичними речовинами, стосовно адміністративної та/або кримінальної відповідальності, не володіє, згідно довідки-характеристики №02.04.13/73 виданої Громадським старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області 05.05.2023 (а.с.34). Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 04.06.2021 у справі №137/562/21, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАп та призначено їй адміністративне стягнення у виді попередження. У справі №137/562/21 судом встановлено, що 11.05.2021 [PERSON] ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н., внаслідок чого останній 11.05.2021 близько 21:00год розпивав пиво «Тетерів» на території Дяковецького НВК ім. М.П. Стельмаха» (а.с.35). На виконання ухвали суду від Державної прикордонної служби України надано інформацію про те, що згідно інформації наявної в Базі даних з 08.11.2017 по 22.06.2023 [PERSON] перетинала кордон України 19.01.2022 на виїзд, а 23.04.2022 здійснила в`їзд на територію України. Останній перетин кордону [PERSON] зафіксований 24.08.2022 на виїзд з України (а.с.82). У висновку №01/00/005/50711 від 28.08.2023 Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, місце проживання дитини визначене з батьком, вважає за недоцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Зокрема, у висновку зазначено, що на засіданнях вищевказаної комісії батько дитини [PERSON] повідомив, що з січня 2022 року [PERSON] проживає з ним, зазначив, що у даний час [PERSON] разом зі своїм старшим шістнадцятирічним сином та молодшим семирічним сином знаходиться у Румунії. [PERSON] стверджував, що мати [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, життям та здоров`ям сина не цікавиться, матеріально [PERSON] не допомагає, аліменти на утримання дитини не сплачувала до квітня 2023 року. Батько [PERSON] повідомив, що [PERSON] має хронічне захворювання, й наполягав на позбавленні [PERSON] батьківських прав, оскільки, на його думку, відповідне рішення суду дасть йому змогу вивезти сина за кордон для оздоровлення. Дитина [PERSON] повідомив, що проживає з батьком [PERSON] у м. Вінниці, іноді буває у бабусі. [PERSON] пояснив, що пін року не знає де мама, два місяці тому розмовляв з нею по телефону. [PERSON] зазначив, що мати не вітає його з днями народження та святами, подарунки не дарує, матеріально не допомагає. Мати дитини [PERSON] на вищезазначені засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та спосіб розгляду даного питання. 22.08.2023 [PERSON] надіслала SMS повідомлення у мобільному застосунку «Viber» працівникові служби у справах дітей Вінницької міської ради, у якому зазначила, що спілкується з [PERSON] . Пояснила, що не має можливості взяти участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини, оскільки працює, щоб мати можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, а також зазначила, що їй не важливо, яке рішення прийме комісія, бо [PERSON] - її рідна дитина і вона завжди буде з ним (а.с.123-125). Малолітній [PERSON] , в інтересах якого подано позов, в судовому засіданні 05.10.2023, в присутності психолога [PERSON] , пояснив, що проживає у м.Вінниці близько двох років разом зі своїм батьком, з яким має гарні відносини. Батько забезпечує його всім необхідним та піклується про нього. Підтвердив, що мати не бере участі в його житті, вихованні та утриманні. Зокрема пояснив, що мати півтора роки перебуває у Румунії з його братами, а перед виїздом пропонувала поїхати і йому, проте він відмовся, оскільки вважає, що з батьком йому значно краще. Мотивував тим, що за час проживання з мамою, остання не здійснювала належного догляду за ним. Також повідомив, що за увесь час відсутності матері, вона до нього телефонувала лише два рази та запитала як справи, зі святами не вітала, передач йому не відправляла. За цей час з ним також не зв`язувалась бабуся (мати відповідачки) та його брати. Щодо позбавлення його мами [PERSON] батьківських прав відносно нього не зміг висловити сформованої думки. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача та його представника, наведених у цій справі, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом із тим, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, яка з нею не проживає, вона не цікавиться її життям, не піклується про стан здоров`я, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, отримання нею освіти. Водночас, відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували наведені позивачем твердження та не скористалася своїм правом довести те, що вона намагається належним чином виконати свої батьківські обов`язки відносно сина. При цьому суд також наголошує на тому, що у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування, при її бажанні, із своїм малолітнім сином. При цьому, відповідачці було достеменно відомо про перебування в провадженні суду справи про позбавлення її батьківських прав, проте нею не вчинено жодних дій, спрямованих на свій захист. При цьому, повідомлення у мобільному застосунку «Viber» працівникові служби у справах дітей Вінницької міської ради не може свідчити про намагання матері належним чином виконати свої батьківські обов`язки відносно сина. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання матері брати участь у вихованні вказаної дитини і передумов щодо зміни її поведінки на даному етапі не спостерігається. Разом з тим,

Outcome: approved