Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «СК «Віді-страхування» суму в розмірі 2 600,00 грн., як відшкодування шкоди та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. за подання до суду позовної заяви. Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2021 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Віді-Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту. Предметом Договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] . 03.08.2022 року в м. Одесі на вул. Новосельського, 65 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Renault Zoe», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Так, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault Zoe», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, допустив порушення ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] . По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно [PERSON] було складено адміністративний матеріал за ст. 124 КпАП України, який направлений до Приморського районного суду м. Одеси для подальшого прийняття рішення (справа про адміністративне правопорушення № 522/11195/22). Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 у справі № 522/11195/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Отже саме винні дії [PERSON] стали причиною скоєння ДТП, внаслідок якої було пошкоджено застрахований ТЗ. 30.08.2022 до ТДВ «СК «Віді-Страхування» звернувся [PERSON] з Заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 06.09.2022 ТДВ «СК «Віді-Страхування» згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 14074 від 05.09.2022, виходячи з рахунку від 22.08.2022, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 60 258,60 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПРАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207863037. За Полісом ПРАТ СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault Zoe», реєстраційний номер [NUMBER] . Полісом передбачено франшизу в розмірі 2 600,00 грн. Враховуючи зазначене, ПРАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи. Враховуючи вимоги Закону, ПРАТ СК «ПЗУ Україна» належним чином виконало зобов`язання взяті на себе згідно з Полісом і у останнього не виникло обов`язку з відшкодування шкоди в більшому розмірі. У зв`язку з цим, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку, 13.10.2022 представник позивача, з використанням застосунку «Viber», звернувся до відповідача з проханням у формі вимоги здійснити відшкодування шкоди. Однак це прохання було проігноровано відповідачем. Однак і вказаний лист був проігнорований відповідачем. Станом на дату написання позовної заяви відповідачем не здійснено відшкодування шкоди не сплачено франшизу. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року матеріали цивільної справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Провадження по справі не відкривалось. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 14 липня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 85-86). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 69-71, 77, 79, 81-84), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 20.09.2021 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Віді-Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota RAV 4, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується страховим полісом CLAU-23327 добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 5-14). 03.08.2022 року в м. Одесі на вул. Новосельського, 65 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Renault Zoe», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Так, останній, керуючи транспортним засобом «Renault Zoe», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, допустив порушення ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] . У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON] , відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року по справі № 522/11195/22 (а.с. 43). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 30.08.2022 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (зворотна сторона а.с. 39). Як вбачається зі Звіту № 2052V з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля «Toyota RAV 4», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 22.08.2022 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля складає 71\~608,22 грн. (а.с. 19-28). 06.09.2022 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 60\~258,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2600 від 06.09.2022 року (зворотна сторона а.с. 40). Позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування шкоди (а.с. 47-48), вимога позивача про відшкодування шкоди відповідачем не виконана. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПРАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207863037. Полісом передбачено франшизу в розмірі 2 600,00 грн (зворотна сторона а.с. 43). 05.10.2022 року ПРАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи, що підтверджується платіжною інструкцією № 00083391 від 05.10.2022 року (зворотна сторона а.с. 46). Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню з підстав зазначених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved