Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У серпні\~2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до ПП «Агро-Трейдер» про розірвання договорів оренди, посилаючись на те, що між померлою [INFO] її матір`ю [PERSON] та відповідачем 27 березня 2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,03 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:1304 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1357) та 07 жовтня 2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,44 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:0159 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1356). Після визнання права власності на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування після померлої її матері вона звернулася до відповідача з вимогою про розірвання таких договорів, шляхом підписання Угоди про припинення договорів оренди земельної ділянки на підставі п. 12.4 Договору, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 31 липня 2023 року [PERSON] було запропоновано укласти з ПП «АГРО-ТРЕЙДЕР» додаткові угоди до Договорів оренди земельних ділянок, укладати котрі вона не має наміру, тому просить розірвати вказані вище договори оренди земельних ділянок на підставі п. 12.4 Договору. Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року відкрите провадження по даній справі (а.с. 64). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження по даній справі, яку було призначено до судового розгляду по суті (а.с. 95). У вересні 2023 року представником відповідача ПП «Агро-Трейдер» Черевко А.П. поданий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку для орендодавця цієї земельної ділянки не є сам по собі безумовним правоприпиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну заміну обставин у договірних правовідносинах у зв`язку з таким переходом. Заміна власника орендованої земельної ділянки сама по собі не свідчить про те, що цим порушується, не визнається чи оспорюється суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця як сторони договору оренди. А після зміни власника земельної ділянки Договори оренди земельних ділянок не припинили свою дію, натомість [PERSON] в силу вимог закону набула статусу орендодавця у триваючих правовідносинах оренди разом із належними орендодавцю за договорами оренди земельних ділянок правами та обов`язками. ПП «Агро-Трейдер» як орендар земельних ділянок, яке вчинило усі дії, які від нього вимагалися, та у межах процедур, використовувало на умовах Договорів оренди земельні ділянки приватної власності, ураховуючи те, що на цих ділянках знаходиться урожай, що належить йому на праві приватної власності, не має нести негативних наслідків у вигляді розірвання договорів на вимогу іншої сторони лише у зв`язку зі зміною власника цієї ділянки. Орендодавець отримував та отримує орендну плату, скарг щодо порушення чи невиконання умов договорів оренди земельних ділянок не надходило. Разом з тим, право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожним праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин. Такий правовий висновок зробила Велика Палата ВС в постанові від 08.09.2020 року у справі № 920/418/19 (а.с. 69-76). 25 вересня 2023 року від представника позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що законодавець надає сторонам договору оренди землі самостійно та на власний розсуд викласти відповідний пункт договору оренди землі в тій, редакції яка буде влаштовувати обидві сторони, а відповідач неправильно посилається на твердження про те, що договір оренди земельної ділянки від 27 березня 2014 року та від 07 жовтня 2014 року є типовими, так як це не відповідає дійсності. Відповідач у відзиві посилається на п. 12.3 Договорів оренди землі, яка не має відношення до справи, при цьому постанова ВС від 08.09.20202 року, на яку посилається представник відповідача не може бути застосована у якості аналогічної справи, оскільки в ній було встановлено зовсім інші правовідносини (а.с. 88-89). Пояснень щодо відповіді на відзив від відповідача не надійшло. Позивачка, допитана за її згодою у якості свідка, у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому пояснила, що після розірвання договорів оренди, вона хоче розпорядитися своїми землями на свій розсуд, можливо продати або укласти договори оренди з іншим орендарем. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), спадкоємицею за заповітом якої є позивачка [PERSON] , яка набула право власності після померлої [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 6,03 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:1304 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1357) (а.с. 21, 22) та земельну ділянку загальною площею 0,44 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:0159 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1356) (а.с. 23, 24). 27 березня 2014 року [PERSON] , яка померла [INFO] , уклала з ПП «Агро-Трейдер»договір оренди, згідно якого передала в оренду останньому земельну ділянку площею 6,03 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:1304 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1357) строком на 10 років (а.с. 25-26, 27). 07 жовтня 2014 року [PERSON] , яка померла [INFO] , уклала з ПП «Агро-Трейдер»договір оренди, згідно якого передала в оренду останньому земельну ділянку площею 0,44 га, кадастровий 7421783600:02:001:0159 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1356) строком на 10 років (а.с. 30-31, 32). Згідно Додаткових угоди до Договору оренди земельної ділянки від 27.03.2014 року та 07 жовтня 2014 року, укладених 02 лютого 2018 року, внесено зміни до пунктів 2.3., 3.1., 4.1. Інші умови Договорів, до яких не внесені зміни, зберігають чинність (а.с. 28-33). 23 червня 2023 року [PERSON] звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договорів оренди від 27 березня 2014 року та 07 жовтня 2014 року (а.с. 13). на підставі п. 12.4 Договорів оренди, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору, шляхом підписання Угод про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, які також надіслала ПП «Агро-Трейдер» (а.с. 14, 15). У відповідь на лист позивачки ПП «Агро-Трейдер» 31.07.2023 року надіслало їй листа, яким запропонувало з метою продовження орендних відносин укласти з відповідачем додаткові угоди до Договорів оренди земельних ділянок (а.с. 35). Разом з вказаним листом ПП «Агро-Трейдер» надіслало [PERSON] додаткові угоди до Договорів оренди земельних ділянок від 27.03.2014 року та 07.10.2014 року (а.с. 31-43, 44-52). Відповідно до довідки Ладанської селищної ради від 15.08.2023 року № 17/17-19 [PERSON] рекомендовано звернутися до суду за для вирішення питання про припинення права оренди земельних ділянок площею 6,0288 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:1304 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1357) та земельної ділянки загальною площею 0,4424 га, кадастровий номер 7421783600:02:001:0159 (зміна кадастрового номера після успадкування відбулася на кадастровий номер 7421783600:02:001:1356) (а.с. 20). Частиною першою\~статті 2 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України\~(далі -\~ЗК України),\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У частині першій\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами\~статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої\~статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої\~статті 3 ЦК України). Тлумачення пункту 3 частини першої статті\~3\~та статті\~627 ЦК України\~свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~статтею 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частинами третьою та четвертою\~статті 31 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 4\~ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом п. 12.4 спірних Договорів оренди земельних ділянок встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 7). Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема істотного порушення договору. Положення пункту 12.4 договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд враховує, що позивачка просить розірвати договори не у зв`язку з істотним порушенням договору орендарем, а у зв`язку із настанням події, яку сторони, на власний розсуд,

Outcome: approved