Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує про наступне. [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що з метою оформлення спадкових прав, вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельської І.Л. та на підставі заяви нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63928671 від 15.03.2021р. Проте, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття нею спадщини. Позивач вважає, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин внаслідок необізнаності позивача протягом тривалого часу щодо настання смерті тітки, внаслідок відсутності засобів зв`язку у померлої та неможливістю застати її за місцем проживання, карантинних обмежень (з 12.03.2020р. по 31.07.2020р.), які тривали більш ніж половина строку на прийняття спадщини, підозри на хворобу Covid-19та вимушеністю позивача залишатися на самоізоляції, стану здоров`я позивача та перебування її протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою №0122/1 від 20.09.2020р. та довідкою №0163/1 від 11.10.2021р. Також, позивач вказує, що факт родинних відносин її з тіткою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача (дівоче прізвище [PERSON] ) серії [NUMBER] , виданого 01.06.1961р., свідоцтвом про шлюб позивача серії [NUMBER] від 06.11.1983р., свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.01.1961р., свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2015р., архівною довідкою №238 Державного архіву Чернівецької області від 18.03.2021р., архівною довідкою №239 Державного архіву Чернівецької області від 18.03.2021р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.01.1991р. За наведених вище обставин, позивач вважає, що нею з поважних причин пропущено строки для подання заяви про прийняття спадщини, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном на три місяці, а також вважає, що нею подано достатньо документів, які підтверджується факт родинних відносин позивача з померлою [PERSON] .. Представником відповідача - Чернівецької міської ради подано відзив до суду, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що строк для подання заяви позивачем про прийняття спадщини пропущений без поважних причин. Крім того вказує, що позивачем до позовної заяви не надано жодних доказівповажності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, представником відповідача Чернівецької міської ради до суду подано заяву про розгляд судової справи у відсутність представника міської ради та про ухвалення судом рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Представником третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору адвокатом Пустовіт І.Я. подано письмові пояснення до суду, у яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Крім тогозазначає, із посиланням на відповідну правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця та нетривале лікування позивача не є поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Логінової Марії Дмитрівни до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради, в судове засідання не прибув. Раніше подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору адвокат Пустовіт І.Я. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила відмовити у задоволенні позову. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заяви сторін по суті справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. В ході розгляду справи ухвалою суду від 22.02.2023 р. залучено до участі у розгляді справи правонаступників померлого [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача у справі [PERSON] - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в м.Чернівці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно: на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав, позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельської І.Л. На підставі заяви позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. За наслідками розгляду заяви позивача приватним нотаріусом Новосельською І.Л. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття нею спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04.11.2015р. у справі №6-1486цс15 та від 23.08.2017р. у справі №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №565/1145/17, від 17.10.2019р. у справі №766/14595/16, від 30.01.2020р. у справі №487/2375/18, від 31.01.2020р. у справі №450/1383/18, у справі №571/731/21 від 08.06.2022р., у справі №346/3357/21 від 14.06.2022р. Практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Як встановлено судом, позивач 11.03.2021р. звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто майже через рік після смерті спадкодавця. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилалася на такі причини пропуску нею шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як необізнаність про смерть спадкодавця; карантинних обмежень у зв`язку із епідемією COVID-19 та стану здоров`я позивача. На підставі досліджених доказів у справі суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом існування обставин, які би перешкоджали їй дізнатися про смерть її тітки до 10.03.2021 року за умови існування відповідного наміру позивачки щодо отримання такої інформації. Разом з тим, як свідчить правова позиція Верхового Суду із вказаного питання, наведені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи викладене вище та карантинні обмеження,пов`язані з епідемією COVID-19, слід дійти до висновку, що позивач не була позбавлена можливості в інший час протягом зазначеного шестимісячного строку надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини. Для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09.02.2022р. у справі №709/769/19. Крім того, позивач також проживає у м. Чернівці, де проживала спадкодавець [PERSON] , а тому великої відстані немає між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна. З огляду на вказане не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини наявність встановлених карантинних обмежень та необізнаність позивача про смерть спадкодавця. За таких обставин, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову в цій частині. З приводу позовної вимоги щодо встановлення факту родинних відносин а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була тіткою позивача [PERSON] , судом встановлено наступне. Так, в документах, що були подані позивачем до приватного нотаріуса Новосельської І.Л. із заявою про прийняття спадщини були виявлені розбіжності в документах, які підтверджують наявність родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем. Вказані розбіжності наявні у наступних документах: згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Чернівецької області 31.03.2021р.№238 підтверджено народження матері позивача [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повного витягу з ДРАЦС громадян про шлюб №00029929378від 15.03.2021р. міститься інформацію про шлюб [PERSON] . Згідно із роз`ясненнями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка є рідною тіткою позивачки. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі вище викладеного так

Outcome: partial