Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. Зазначав, що він є власником 1/2 квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2019 (а.с. 8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири є його рідний брат [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). Квартира [ADDRESS] , загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., складається з трьох житлових кімнат, площею 12,3 кв.м., 12,3 кв.м. та 17,4 кв.м., кухні - 8,3 кв.м., ванної кімнати - 2,7 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., коридора - 9,7 та 4,1 кв.м., балконами - 2,0 кв.м. та 2,0 кв.м. У спірній квартирі проживає [PERSON] разом зі своєю сім`єю та чинить йому перешкоди у користуванні належною йому 1/2 частиною квартири. Посилаючись на зазначене, просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , згідно з яким виділити йому в окреме користування житлові кімнаті площею 12,3 кв.м. та 12,3 кв.м., балкон площею 2,0 кв.м.; [PERSON] житлові кімнаті площею 17,4 кв.м., балкон площею 2,0 кв.м.; місця загального користування (коридори площею 9,7 кв.м. та 4,1 кв.м., ванна кімната 2,7 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м., кухня 8,3 кв.м.) залишити в спільному користуванні його та відповідача. У подальшому подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій [PERSON] просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , згідно з яким виділити йому в окреме користування житлові кімнаті площею 12,3 кв.м. та 8,2 кв.м., балкон площею 2,0 кв.м.; [PERSON] житлові кімнаті площею 17,4 кв.м. та 3,1 кв.м,. балкон площею 2,0 кв.м.; місця загального користування (коридори площею 9,7 кв.м. та 4,1 кв.м., ванна кімната 2,7 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м., кухня 8,3 кв.м.) залишити в спільному користуванні його та відповідача. На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою передбачає надання йому у користування кімнати, площа якої значно більша, ніж його частка у спільній частковій власності. У квартирі [ADDRESS] він проживає разом з дружиною та двома дітьми. Посилаючись на ст. 47 Житлового кодексу України, яка передбачає, що норма житлової площі на одну особу встановлена 13,65 кв.м., його сім`ї у користуванні необхідно не менше 54,6 кв.м., тоді як сама площа квартири 72,1 кв.м., що вказує на безпідставність позовної вимоги у встановленні запропонованого позивачем порядку користування спірною квартирою. У відповіді на відзив позивач вказав, що визначення порядку користування квартирою необхідно для врегулювання спору між ним та відповідачем та просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2019 [PERSON] є власником 1/2 квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири є [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). Квартира [ADDRESS] , загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., складається з трьох житлових кімнат, площею 12,3 кв.м., 12,3 кв.м. та 17,4 кв.м., кухні, площею 8,3 кв.м., ванної кімнати, площею 2,7 кв.м., вбиральні, площею 1,3 кв.м., коридорами, площею 9,7 та 4,1 кв.м., облаштована лоджією 2,0 кв.м. та 2,0 кв.м. (а.с.12). За результатами проведеної судовим експертом Тітенком І.О. будівельно технічної експертизи квартири запропоновано шість варіантів визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 17-29). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1-4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом встановлено, що згода про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю сторін у справі, між співвласниками не досягнута. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. При встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири) з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. [PERSON] просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , згідно з яким виділити йому в окреме користування житлові кімнати, площею 12,3 кв.м. та 8,2 кв.м., балкон, площею 2,0 кв.м.; [PERSON] житлові кімнати, площею 17,4 кв.м. та 3,1 кв.м,. балкон, площею 2,0 кв.м.; місця загального користування (коридори, площею 9,7 кв.м. та 4,1 кв.м., ванна кімната 2,7 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м., кухня 8,3 кв.м.) залишити в спільному користуванні його та відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказав, що можливим варіантом визначення порядку користування спірної квартири є запропонований судовим експертом за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, який викладений у висновку експерта № 24/06-2019 від 24.06.2019, для реалізації якого необхідно у житловій кімнаті, площею 12,3 кв.м. встановити перегородку з легких матеріалів, у наслідок чого фактичні частки площі, що виділяться в користування кожному становитимуть 50/100 частин. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Встановивши, що позивач та відповідач на праві спільної часткової власності володіють спірною квартирою, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки встановлення порядку користування спірною квартирою не порушує права відповідача. Ураховуючи викладене, суд вважає, що єдиним можливим варіантом визначення порядку користування квартирою, загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат, площею 12,3 кв.м., 12,3 кв.м. та 17,4 кв.м., кухні - 8,3 кв.м., ванної кімнати - 2,7 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., коридора - 9,7 та 4,1 кв.м., балконами - 2,0 кв.м. та 2,0 кв.м., який максимально відповідає розміру ідеальних часток сторін у праві спільної сумісної власності та відносинам, що склалися між ними, є виділення в користування позивача [PERSON] жилої кімнати, площею 17,4 кв.м., балкона, площею 2,0 кв.м. та виділення у користування [PERSON] жилої кімнати, площею 12,3 кв.м., жилої кімнати, площею 12,3 кв.м., балкона, площею 2,0 кв.м., залишив у спільному користуванні сторін коридор, площею 9,7 кв.м., коридор, площею 4,1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,7 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м., кухню, площею 8,3 кв.м. При визначенні порядку користування спірною квартирою між співвласниками, суд узяв до уваги наданий позивачем висновок судового експерта № 24/06-2019 від 24.06.2019, пояснення сторін по суті позову та з дотриманням балансу інтересів сторін дійшов висновку, що вказаний вище варіант виділення квартири в користування враховує інтереси співвласників та є найбільш наближеним до належних їм ідеальних часток у власності. При цьому, таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial