Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований [PERSON] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». Позивач посилається на те, що відповідачі належним чином не виконують свій обов`язок з оплати зазначених послуг, внаслідок чого у них виникла заборгованість за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. в розмірі 5979,99 гривня. Крім того, в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання позивач просить застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України та стягнути з відповідачів суму заборгованості з врахуванням 3% річних в розмірі 208,68 гривень. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 31.01.2018 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі 11.04.2018 р. подали відзиви на позовну заяву, відповідно до яких просять відмовити у задоволенні позову, оскільки заперечують наявність будь-яких правовідносин між сторонами, наявність у позивача права вимоги, посилаються на неналежну якість і кількість житлово-комунальних послуг, неправомірне застосування тарифів, а також неналежний розрахунок заборгованості. 11.04.2018 р. відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району», відповідно до якого просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги, яі не надані, надані не в повному обсязі, неналежної якості на суму 966,94 гривні та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. 06.06.2018 р. позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого заперечує щодо викладених відповідачами обставин, зазначаючи, що відповідачі отримували протягом спірного періоду послуги належної кількості і якості, а розрахунок заборгованості містить інформацію про розмір тарифу, який застосовується. 11.06.2018 р. суд перейшов до розгляду справи в загальному позовному провадженні та прийняв в провадження зустрічний позов. 22.08.2018 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району» виконує функції балансоутримувача будинку з 01.05.2015 р. За викликом [PERSON] представник Керуючої компанії з`явився для складання акту-претензії в період з 04.12.2017 р. по 14.12.2017 р., однак лише 12.12.2017 р. представники виконавця змогли потрапити до сходової клітини третього поверху, де розташована квартира позивача за зустрічним позовом та роз`яснили обов`язок надати вільний доступ до сходової клітини для здійснення прибирання. В присутності представників виконавців Заболотний А.Є. акту-претензії не складав. Перевіркою викладених в зверненнях [PERSON] в зверненнях фактів було встановлено, що нас ходовій клітці третього поверху роботи з вологого прибирання не проводились в зв`язку з відсутністю доступу у працівників підприємства до даної території. Всі інші види робіт надавались в повному обсязі. Позивачу було запропоновано демонтувати самовільно встановлені двері та перегородки, які перешкоджали вільному доступу. Також були усунуті недоліки у роботі ліфтів під час проведення огляду за зверненням позивача. 16.12.2019 р. відповідачами за первісним позовом подані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких посилались на неналежне надання житлово-комунальних послуг та безпідставні твердження щодо не укладення договорів з утримання будинку та прибудинкової території. 16.06.2020 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. 11.11.2022 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. В ході розгляду справи представник позивача підтримав заявлені вимоги і обґрунтування позову, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань щодо сплати коштів за отримані послуги, а також просив відмовити у задоволенні зустрічного позову в зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки послуги з прибирання сходової клітини не надавались з вини власників квартир третього поверху першого під`їзду будинку, які самовільно встановили двері та перегородки, що перешкоджають доступу та усунення порушень у роботі ліфтів за заявою позивача за зустрічним позовом. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову, зазначаючи на необґрунтовані тарифи, неякісне, неповне надання послуг з утримання будинку та необґрунтованість проведеного розрахунку. Крім того, представник відповідача підтримала вимоги за зустрічним позовом, просила їх задовольнити, вказуючи на неналежне надання послуг з боку Керуючої компанії, про що були надіслані претензії. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації, судові повістки повернулись до суду в зв`язку з відсутністю адресата. В зв`язку з належним повідомленням відповідача у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України та його повторною неявкою в судове засідання суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , ввійшов до державного житлового фонду, був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий ю сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» є балансоутримувачем житлового фонду та приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству майна та безпосередньо надавало послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій з 01.05.2015 р. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , що не заперечується і самим відповідачем, а також за даною адресою зареєстрований [PERSON] - син власника майна. У матеріалах справи відсутні докази про укладення між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Оскільки договір про утримання будинку між сторонами не укладено у відповідності до ст. 633 ЦК України діє уніфікований публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». На підставі наведених положень у відповідачів виник перед позивачем обов`язок по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території. З метою приведення у відповідність до чинного законодавства України розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 р. № 668 визнано таким, що втратило чинність відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.07.2019 р. № 1317 «Про визнання таким, що втратили чинність, деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом України від 14.05.2015 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якого встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, включаючи визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку. У житлових будинках, у яких співвласниками не вибрано управителя та не створено ОСББ, виконавчий орган місцевої ради зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя. Рішення щодо цього питання вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. За таких умов, ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Якщо співвласники багатоквартирного будинку не скористалися зазначеними правами, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зберігає чинність раніше укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення суб`єктом господарювання надання цих послуг. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що мешканці будинку [ADDRESS] визначились з управителем будинку. Згідно зі статтями 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регулювання у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі стандартів, нормативів, норм і правил, які встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують вироблення та виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів. Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила). Згідно з п. 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника і ст. 162 ЖК України. В силу положень ст. 160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) На підставі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто, з огляду на зазначені вище норми чинного законодавства обов`язок у споживача оплатити послуги виникає з наявності факту надання таких послуг та їх споживання. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем на виконання вимог закону надані належні та достатні докази щодо надання послуги з утримання будинку і прибудинкової території і такі обставини не були спростовані відповідачами. Однак, як встановлено судом відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок щодо оплати за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. у них виникла заборгованість в розмірі 5979,99 гривня. Відповідачі порушують вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі порушили зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, яке є грошовим зобов`язанням, внаслідок чого з них підлягає стягненню сума боргу з урахуванням 3% річних в сумі 208,68 гривень. З огляду на викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог за первісним позовом, доведеність наявності у відповідачів заборгованості по оплаті послуг та її розміру, а отже позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» підлягає задоволенню. Суд не може прийняти до уваги позицію відповідача щодо відсутності обов`язку у [PERSON] по сплаті житлово-комунальних послуг, оскільки він зареєстрований в кв. [ADDRESS] , проживає в квартирі,є членом сім`ї власника і несе солідарний обов`язок по сплаті за надані послуги. Доказів не проживання відповідача в квартирі суду надано не було. Вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця в журналі актів претензій, та перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги. Звертаючись до суду з зустрічним позовом [PERSON] просить зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» здійснити перерахунок оплати за ненадання, надання не в повному обсязі, зниження якості послуг з обслуговування будинку [ADDRESS] за період з 01.05.2015 р. по 06.12.2017 р., в розмірі 966,94 гривні, а саме за ненадання послуги з прибирання сходових клітин та відсутність споживання послуги з користування ліфтами. В якості доказів ненадання, а також неналежного надання послуг позивачем за зустрічним позовом надані Претензія щодо неналежного обслуговування ліфтів від 30.11.2017 р., претензія щодо відсутності прибирання місць загального користування від 30.11.2017 р., Однак, такі претензії не є актами-претензій в розумінні ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не містять вичерпну інформацію щодо дати (строку) ненадання послуги, а також обставин, що характеризують ненадання такої послуги. Також суд враховує, що в період з 01.05.2015 р. по 30.11.2017 р. позивач за зустрічним позовом не звертався до балансоутримувача будинку з приводу ненадання або неналежного давання послуг з прибирання сходових клітин або ж відсутності можливості користуватись ліфтами у спосіб, передбачений спеціальним законом. Крім того, суд враховує, що представники КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» з`явились за викликом споживача для перевірки викладених обставин, однак було встановлено, що доступ до приміщення сходової клітини є обмеженим самовільним встановленням дверей мешканцями будинку, відсутності у працівника здійснювати прибирання, про що були складені Акти від 04.12.2017 р., 12.12.2017 р., 14.12.2017 р. та роз`яснено необхідність забезпечити вільний доступ для надання послуг з прибирання. У спірний період будь-яких скарг від мешканців будинку щодо неналежного прибирання сходових клітин або ж відсутності можливості користуватись ліфтом на адресу балансоутримувача не надходило і такі обставини не спростовані позивачем за зустрічним позовом. В зв`язку з відсутністю належних та достатніх доказів на підтвердження обставин ненадання, неналежного надання або надання послуг неналежної якості з боку відповідача за зустрічним позовом за період з 01.05.2015 р. по 06.12.2017 р. суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 2 постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування морального(немайнового) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію" , ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Позивачем за зустрічним позовом не доведено, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, відсутні докази, які б підтверджували винність дій відповідача у завданні такої шкоди, що є обов`язковим елементом для покладення цивільно-правової відповідальності у виді відшкодування моральної шкоди. В зв`язку з недоведеністю вимог за зустрічним позовом суд не вбачає підстав для його задоволення. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку із задоволенням первісного позову з відповідачів в рівних частинах підлягають стягненню судові витрати у справі.

Outcome: approved