Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 лютого 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі з відповідачем народився син, [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сімейне життя не склалось. Позивач зазначає, що після трьох років сімейного життя відповідач став сильно вживати алкогольні напої, а останні п`ять років спільного життя просто систематично зловживав ними, через що він поводиться неадекватно і вдається до домашнього насильства. Внаслідок такої систематичної поведінки відповідача між ними сформувались неприязні стосунки і з початку серпня 2022 року вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та стали мешкати окремо. Примирення між ними не можливе. Спору щодо місця проживання дитини та щодо поділу майна немає. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивачем [PERSON] разом із позовом подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 09 листопада 2023 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справ без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 05.08.2015року. У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.\~10\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] також не бажає примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища від відповідача не надходило, оскільки позивачем при укладанні шлюбу не було змінено прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,\~згідно зст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь\~позивача узвязку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% (536,80 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved