Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, що 21.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 114373254. 28.11.2018р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклади договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги а Фактор зобов`язується їх прийняти. 31.12.2020р. Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 текст договору факторингу викладено у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 131 від 27.04.2021р. по договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 114373254. 20.10.2022р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023р. до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав грошової вимоги до відповідача на суму 64473,52 грн., з яких 18599,56 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 45873,96 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Вказує, що згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за його користування, проте свого обов`язку не виконав. Після відступлення прав вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Позивач зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 23.10.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору № 114373254 від 21.01.2021р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклади даний договір, предметом якого є надання кредиту на суму 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, який позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строк на 30 днів (дисконтний період). Згідно п. 1.4 за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які відповідно до п. 1.4.1, 1.4.2, та 1.4.3 договору нараховуються щоденно та можуть становити 233,60 % річних, 567,99, % річних, 620,50 відсотка річних. Згідно п. 1.7 Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом, при цьому згідно п. 1.7.2 договору проценти нараховуються у розмірі 839,50 % річних. Згідно п. 4.2 строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного п. 1.2 договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3 та 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дії Договору діють до повного їх виконання. Додатком до даного договору є графік розрахунків, відповідно до якого термін платежу - 20.02.2021р., сума кредиту 1000,00 грн., нараховані проценти - 192,00 грн., до сплати 1192,00грн. З додаткових угод від 21.01.2021р., 21.01.2021р., 21.01.2021р., 24.01.2021р., 27.01.2021р., 03.02.2021р., 03.02.2021р., 03.02.2021р., 11.02.2021р., 19.02.2021р., 19.02.2021р., 19.02.2021р., 21.02.2021р., 22.02.2021р. 23.02.2021р., 23.02.2021р.,24.02.2021р., 25.02.2021р., 27.02.2021р., 27.02.2021р., 27.02.2021р. до Договору № 114373254 від 21.01.2021р. сторони щоразу домовлялися збільшити суму кредиту та вносили зміни до Графіків розрахунків, викладаючи графік у новій редакції та відображаючи у Графіку розрахунків єдиний порядок сплати непогашеної суми кредиту, загальна сума якого у Додатку №1 до Додаткової угоди від 27.02.2021р. до Договору № 114373254 від 21.01.2021р. вказана у розмірі 18599,00грн., нараховані проценти - 8171,77 грн., до сплати 26771,33 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту до Договору № 114373254 від 21.01.2021р. сума кредиту - 1000, грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка фіксована (може бути змінена за згодою сторін) та становить 233,60 процентів річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 839,60 % річних. Відповідно додаткової угоди № 26 від 31.12.2020р. до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р., положення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. викладено у новій редакції, він укладений між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор), Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022р., укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022р. боржник [PERSON] , номер кредитного договору 114373254, має заборгованість за основною сумою боргу 18599,56 грн., сума заборгованості за відсотками становить 45873,96 грн., загальна сума заборгованості 64473,52 грн., Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 114373254 від 21.01.2021р. за період з 06.03.2023 по 31.08.2023р. боржник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), станом на 06.03.2023р. кредитор ТОВ «Таліон Плюс», з 31.03.2023р. по 31.08.2023р. кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ». Заборгованість є сталою та становить 64473,52 грн. та складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 18599,56 грн. і суми заборгованості по відсотках - 45873,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення договорів позики та надання фінансових кредитів, а також досягнення згоди щодо їх істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у сумі 64473,52грн. з яких: 18599,56 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 45873,96 грн. - заборгованість за відсотками. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем [PERSON] не надано. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 114373254 від 21.01.2021р. у розмірі 64473,52 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved