Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дитина дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, продовжує навчання в університеті WSB, Merito м.Торунь (Республіка Польща), спеціальність «Кримінологія та Криміналістика». Зазначає, що змушена нести витрати, пов`язані з оплатою навчання, проїздом до місця навчання та придбання усього необхідного. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для навчання дитини, на даний час позивач не в змозі самостійно утримувати дитину, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), до закінчення навчання дитини, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 31.08.2023 року, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відзиву та будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №011551. Згідно сертифікату на вступ іноземця на денну форму навчання, [PERSON] була прийнята до Університету WSB м.Торунь Республіки Польща, форма навчання денна, на період з 01.10.2022 року по 30.09.2025 року. З роздруківок квитанцій АТ КБ «Приват банк» вбачається, що за навчання сплачено кошти у розмірі 3850 злотих. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказане, вбачається, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання передбачене зокрема за наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Суд враховує, що [PERSON] не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює (доказів іншого суду не надано), навчається на денній формі у м.Торунь Республіки Польща, у зв`язку з чим вона об`єктивно потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзд до місця навчання чи придбання підручників, обладнання для навчання, одягу. Відповідачем заперечень чи будь-яких даних щодо перебування на утриманні інших малолітніх дітей на надано. З огляду на зазначене вище, а також враховуючи, що на батька та матір покладено однаковий обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, а доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти відповідачем не надано. Разом з тим, суд ураховує загальновідомі обставини про щоденну потребу людини у їжі, одязі, засобах гігієни та їх високій вартості, а також принцип рівності прав та обов`язків обох батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах в рівній мірі незалежно від того, з ким із них проживає дитина, у тому числі забезпеченні повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі частини усіх доходів відповідача щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.181,182,183, 198-200 СК України,

Outcome: approved