Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Довбаня О. В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як доньки, яка продовжує навчання. Позивач зазначає, що вона є донькою відповідача. Шлюб між її батьками розірваний, про що в Інгулецькому відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений відповідний запис за № 278. Після розірвання шлюбу вона проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. В червні 2023 року вона була зарахована до Опольського політехнічного університету з резиденцією в м. Ополі Республіка Польща, на денне навчання за напрямком «Управління», навчання першого ступеня, що проводиться у стаціонарній формі на факультеті економіки та управління, на платній основі. Загальний період навчання складає з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2026 рік. Позивачка зазначає, що її мати надає матеріальну підтримку добровільно та систематично, незважаючи на те, що отримує дохід у розмірі який не перевищує мінімального, однак вказаних коштів не вистачає. Позивач також вказує, що вона у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, самостійного заробітку не має, однак відповідач її не надає, хоча таку можливість має. Крім того, позивачка зазначає, що стан її здоров`я не задовільний, вона має ряд хронічних захворювань та у зв`язку з цим потребує лікування, дотримання відповідної дієти при харчуванні, що також потребує додаткових витрат. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2019 року (а.с.13). 06 грудня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06 грудня 2007 року (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання в м.Вінниці. Вона досягла повноліття та зарахована до Опольського політехнічного університету з резиденцією в м. Ополі Республіка Польща, на денне навчання за напрямком «Управління», навчання першого ступеня, що проводиться у стаціонарній формі на факультеті економіки та управління, на платній основі. Загальний період навчання складає з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2026 рік, що підтверджується довідкою про зарахування іноземця на стаціонарне навчання Опольського політехнічного університету з резиденцією в м. Ополі від 21 липня 2023 року та рішенням про зарахування на навчання Опольського політехнічного університету з резиденцією в м. Ополі від 24 липня 2023 року (а.с.14-18). З протоколу дослідження відеоезофагогастродуоденоскопії від 15 серпня 2023 року, наданого Багатопрофільним медико-діагностичним центром за результатами дослідження, слідує, що у [PERSON] виявлено ряд захворювань (а.с.19). Відповідач [PERSON] проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка розпочала навчання, не надав. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання з 1 жовтня 2023 року, доходів не має, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав, а позивач бажає в судовому порядку врегулювати участь відповідача в наданні такої допомоги на період її навчання. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості її утримувати суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, проживання, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньки матір`ю, як-то визначено ст.200 СК України. З урахуванням того, що позивач зарахована на навчання з 01 жовтня 2023 року, а аліменти в порядку ст. 199 СК України стягуються на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, аліменти підлягають стягненню з 1 жовтня 2023 року. Доказів про те, що особа навчалася на момент звернення до суду матеріали справи не містять, а тому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з моменту звернення до суду, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial