Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 175 344,55 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Договір банківського рахунку та надання додаткових послуг №5529820, на підставі якого Банк здійснює обслуговування поточного рахунку, в тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. На підставі поданої відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та випуск електронного засобу, що подавалось одночасно з укладенням цього договору, Банк відкрив поточний рахунок на ім`я [PERSON] за номером [NUMBER] . 10.01.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000269067, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Відповідно до кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у розмірі 188 800,00 грн. У зв`язку із можливими проблемами щодо виконання Клієнтом обов`язків за Кредитним договором внаслідок економічних проблем, зумовлених пандемією коронавірусної хвороби COVID-19 сторони домовились провести реструктуризацію заборгованості відповідача. Таким чином, 20 травня 2020 року між [PERSON] та Банком була укладена Додаткова Угода №1 до Кредитного договору №22030000269067. Шляхом її підписання, позивач і відповідач домовились, що сума заборгованості клієнта за кредитом, за процентами та комісіями буде погашена за рахунок збільшення заборгованості за кредитом. На момент підписання Додаткової Угоди сума заборгованості клієнта становила 182 026,76 грн. У порушення умов кредитних договорів, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.05.2023 року за кредитним договором № 22030000269067 від 10.01.2020 становить 175 344,55 грн., яка складається з: залишок строкового кредиту - 98 098,45 грн., залишок простроченого кредиту - 24 137,12 грн., залишок прострочених комісій - 53 108,90 грн. 29.06.2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідачки до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, однак двічі до суду повертався конверт із пакетом документів із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, суд визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит -кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.01.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000269067, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за цим Договором в повному обсязі. Відповідно до кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у розмірі 188 800,00 грн. із кінцевою датою його погашення 10.01.2022 р. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 10.01.2020 по 09.08.2020 - 3% від суми кредиту; з 10.08.2020 по 09.02.2021 - 2,5% від суми кредиту; з 10.02.2021 по 09.08.2021 - 1,5 % від суми кредиту; з 10.08.2021 по 10.01.2022 - 0,925 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 0,001 % річних. Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % річних. У зв`язку із можливими проблемами щодо виконання Клієнтом обов`язків за Кредитним договором внаслідок економічних проблем, зумовлених пандемією коронавірусної хвороби COVID-19 сторони домовились провести реструктуризацію заборгованості відповідача. Таким чином, 20 травня 2020 року між [PERSON] та Банком була укладена Додаткова Угода №1 до Кредитного договору №22030000269067. Шляхом її підписання, позивач і відповідач домовились, що сума заборгованості клієнта за кредитом, за процентами та комісіями буде погашена за рахунок збільшення заборгованості за кредитом. На момент підписання Додаткової Угоди сума заборгованості клієнта становила 182 026,76 грн. У зв`язку з цим, умови видачі Банком кредитних коштів відповідачу були змінені наступним чином: сума виданого кредиту: 182,026,76 грн.; кінцева дата погашення - 10.05.2025 р.; щомісячна комісія за обслуговування кредиту на період 3 місяців з дати укладання Додаткової Угоди - 0,0001 % від суми кредиту; щомісячна комісія з обслуговування кредиту за період до закінчення строку дії Договору - 1,99% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,0001% річних; процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,00% річних. У пункті 2.1 Кредитного договору передбачено, що [PERSON] мала здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних рівномірних платежів, які є обов`язковим платижем. На час дії кредитних канікул було відтерміновано сплату боргу відповідачем, врезультаті чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли нею не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу [PERSON] , а лише відтермінували його сплату. У порушення умов кредитних договорів, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договорам, яка станом на 18.05.2023 року за кредитним договором № 22030000269067 від 10.01.2020 становить 175 344,55 грн., яка складається з: залишок строкового кредиту - 98 098,45 грн., залишок простроченого кредиту - 24 137,12 грн., залишок прострочених комісій - 53 108,90 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про надання банківських послуг від 10.01.2020 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та штрафними санкціями за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем порушено умови Кредитного договору № 22030000269067 про надання споживчого кредиту від 10.01.2020 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта. У зв`язку із можливими проблемами щодо виконання Клієнтом обов`язків за Кредитним договором внаслідок економічних проблем, зумовлених пандемією коронавірусної хвороби COVID-19 сторони домовились провести реструктуризацію заборгованості відповідача. Таким чином, 20 травня 2020 року між [PERSON] та Банком була укладена Додаткова Угода №1 до Кредитного договору №22030000269067. Шляхом її підписання, позивач і відповідач домовились, що сума заборгованості клієнта за кредитом, за процентами та комісіями буде погашена за рахунок збільшення заборгованості за кредитом. На момент підписання Додаткової Угоди сума заборгованості клієнта становила 182 026,76 грн. У зв`язку з чим станом на 18.05.2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 175 344,55 грн., з яких: 175 344,55 грн., яка складається з: залишок строкового кредиту - 98 098,45 грн., залишок простроченого кредиту - 24 137,12 грн., залишок прострочених комісій - 53 108,90 грн. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідача прострочена заборгованість за Кредитним договорам № 22030000269067 від 10.01.2020 на загальну суму 175 344,55 грн. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved