Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача: заборгованість з орендної плати за договором оренди у розмірі 6 935,00 грн; заборгованість з оплати комунальних послуг у розмірі 826,71 грн; пеню у розмірі 1 % від суми прострочення за кожен день прострочення у сумі 9 298,01 грн; штраф за прострочення грошових зобов`язань у розмірі 6 447,50 грн; штраф за пошкодження приміщення у розмірі 32 940,00 грн; 3 % річних від простроченої суми за договором оренди в розмірі 33,81 грн; інфляційні втрати в розмірі 226,71 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони уклали договір оренди від 06 липня 2021 року, відповідно до умов якого орендар прийняв в оренду частину нежитлового приміщення № 205/3 площею 18,29 кв. м (з урахуванням коригуючого коеф. 1,016 на площу МЗК, що належить орендодавцю) згідно з планом розташування об`єкта оренди на поверсі, що розміщується за адресою: [ADDRESS] , ЖК «Воскресенський». Приміщення було передано відповідачу в оренду 16 червня 2021 року строком до 30 вересня 2023 року. ОСББ ЖК «Воскресенський», в якому розташоване приміщення, повідомило про те, що працівниками ОСББ було виявлено, що приміщення відкрите, пусте і перебуває у стані «до ремонту». 14 грудня 2021 року комісією у складі трьох особі здійснено огляд приміщення та фотофіксацію його стану. Позивач зазначає, що стан приміщення, в якому об`єкт був переданий в оренду відповідачу, та стан приміщення, в якому відповідач залишив приміщення, є істотно різними. Орендодавцеві стало відомо, що орендар продовжує здійснювати свою діяльність на території ЖК «Воскресенський», але в іншому приміщенні, проте орендодавець не отримував жодних повідомлень про дострокове розірвання договору за один повний календарний місяць, орендар не розрахувався за оренду приміщення за грудень 2021 року та не оплатив комунальні платежі за листопад-грудень 2021 року. З огляду на недобросовісну поведінку орендаря та порушенням ним умов договору, а також зважаючи на те, що останній не відреагував на здійснені орендодавцем заходи досудового врегулювання спору, не погасив перед заборгованості зі сплати комунальних платежів та орендної плати, позивач вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. Позивач зазначає, що неоплачений розмір комунальних платежів за час оренди становить 826,71 грн; розмір орендної плати за грудень 2021 року становить 4 940,00 грн. Посилаючись на п. 3.7 договору, позивач зазначає, що різниця між сплаченою орендарем сумою за пільговим розміром за увесь період оренди та перерахованою орендою платою за базовим розміром становить 6 935,00 грн. Позивач вважає, що саме на цю суму та суму заборгованості по комунальних платежах має здійснюватися з 01 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року нараховування пені на підставі п. 6.7 договору, а також 3 % річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до пункту 6.7 договору за прострочення орендарем грошових зобов`язань розмір пені становить 9 298,01 грн, а розмір штрафу - 6 447,50 грн. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 226,71 грн та 3 % річних від простроченої суми за договором оренди в розмірі 33,81 грн. Позивач зазначає, що при огляді приміщення встановлено відсутність лінолеуму, міжкімнатної перегородки, радіатора, стельового світильника, тощо. Згідно з п. 5.2 договору відповідач повинен сплатити штраф за пошкодження приміщення в розмірі 32 940,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року вказану позовну заяву передано на розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва. (а.с.44-45) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 53-55). Відповідачем копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та доданими документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Також повідомлення відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди від 06 липня 2021 року (а.с. 9-14). В цьому договорі сторони передбачили, що: орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування на умовах цього договору об`єкт, детальний опис якого наведено в додатку до цього договору (п. 1.1.); сторони погодились, що строк, на який укладається договір, розмір орендної плати, а також інші додаткові особливості оренди, визначаються у додатку до цього договору (далі - Особливі умови оренди), який є його невід`ємною частиною (п. 1.2.); у випадку, якщо Особливі умови оренди не доповнюють, а суперечать іншим умовам договору, застосуванню підлягають Особливі умови оренди (п. 1.3.); цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку оренди об`єкта оренди (п. 4.1.); кожна із сторін має право розірвати цей договір без зазначення будь-яких підстав такого розірвання за умови повідомлення іншої сторони про розірвання не менш, ніж за один повний календарний місяць до дати розірвання (п. 4.2.); орендодавець має право розірвати договір, заблокувати доступ до об`єкта оренди та отримати відшкодування збитків у випадку, якщо орендар: не дотримується вимог щодо цільового призначення об`єкту оренди; затримує повністю чи частково більше, ніж на 15 календарних днів, сплату орендної плати або виконання інших грошових зобов`язань за цим договором; двічі і більше разів на рік сплачує орендну плату з порушенням строку чи не виконує інші і грошові зобов`язання за цим договором; навмисно або з необережності погіршує стан об`єкту оренди або МЗК; зберігає на об`єкті оренди чи у МЗК будь-яке майно, що заборонене до зберігання; вчинив будь-які дії, які згідно з цим договором вимагають попереднього погодження орендодавця без такого погодження; не оплачує змінений орендодавцем розмір орендної плати у випадку його перегляду відповідно до встановленого цим договором порядку. У зазначених випадках орендодавець не зобов`язаний завчасно повідомляти орендаря про припинення договору, а має право заблокувати доступ до об`єкта оренди та розірвати договір негайно за фактом настання будь-якого з перелічених випадків (п. 4.6.). У випадку прострочення будь-якою зі сторін будь-якого платежу, належного до сплати іншій стороні, сторона, яка допустила прострочення, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі 1 % від суми прострочення за кожен день прострочення. Якщо прострочення платежів триває більше 10-ти календарних днів, орендодавець та/або орендар додатково сплачує штраф у розмірі 25 % від суми прострочення (п. 6.7. договору оренди від 06 липня 2021 року). Відповідно до Особливих умов оренди (а.с. 15-18) орендар прийняв в оренду частину нежитлового приміщення № 205/3 площею 18,29 кв.м (з урахуванням коригуючого коеф. 1,016 на площу МЗК, що належить орендодавцю) згідно плану розташування об`єкта оренди на поверсі, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26-А (2-й поверх) ЖК «Воскресенський» (п. 1.2.). Стан об`єкта оренди зафіксовано у додатку до договору оренди від 06 липня 2021 року (а. с. 19). В Особливих умов оренди сторони погодили, що наступні поліпшення об`єкта оренди, які уже існують на дату передачі об`єкта в оренду та/або будуть здійснені в майбутньому, не підлягають відокремленню орендарем, а є такими, що належать орендодавцеві (невідокремлювані поліпшення) без будь-якої додаткової компенсації зі сторони орендодавця: підлога з її покриттям та будь-яким іншим оздобленням; стіни з усім її оздобленням, в тому числі встановлені в приміщенні перегородки; міжкімнатні та вхідні двері до об`єкту оренди; профілі, фурнітура, підвіконня та будь-які додаткові приладдя, встановленні на вікнах; стеля з усім її оздобленням та покриттям, включаючи підвісні панелі, полотна, плити, профілі; звуко-, шумо-, тепло- ізоляція, незалежно від місць її здійснення; електрика, включаючи освітлення (в т. ч. світильники, плафони, лампи та лампочки), розетки, виключателі, кабелі, сигналізаційні та охоронні системи, домофон, розетки, точки доступу тощо; системи кондиціонування (за виключенням внутрішнього та зовнішнього блоку кондиціонерів) та вентиляції, включаючи витяжки та будь-яке приточно-витяжне обладнання (п. 2.9). Без погодження з орендодавцем орендар має право робити поліпшення виключно декоративного, оздоблювального, інтер`єрного характеру та монтувати додаткове обладнання/техніку, якщо такі поліпшення/обладнання: не порушують цілісності стін, конструкції та систем об`єкта оренди та будівлі в цілому; не вимагають отримання жодних дозволів чи погоджень з органами державної влади чи організацією, яка утримує будівлю/територію, частиною якої є об`єкт оренди; можуть бути відокремлені без завдання будь-якої шкоди об`єкту оренди; не призводять до зміни площі, планування або конфігурації об`єкта оренди або зміни зовнішнього вигляду будівлі/території, частиною якої є об`єкт оренди) (п. 2.10.). В Особливих умов оренди сторони також визначили, що базовий розмір орендної плати за користування об`єктом становить 5 490,00 грн щомісяця (п. 3.1.). Протягом спеціального періоду з 16 червня 2021 року до 30 вересня 2022 року застосовуються спеціальний розмір орендної плати в розмірі 4 940,00 грн за користування об`єктом оренди щомісяця (п. 3.2.). Орендна плата сплачується орендарем авансом щомісячно в строк до 20-го числа місяця, що передує звітному, на банківський рахунок орендодавця у безготівковому вигляді в національній валюті України (п. 3.3.). Орендар сплачує перший платіж за цим договором у розмірі 12 900,00 грн, що включає: орендну плату за період оренди з 16 червня 2021 року до 31 липня 2021 року, що становить 7 410,0 грн; гарантійний платіж в розмірі орендної плати за один місяць (базовий розмір). Гарантійний може бути сплачено не пізніше, ніж до 10 серпня 2021 року (включно) (п. 3.5.). Сторони домовились, що орендодавець не має права змінити орендну плату на період користування об`єктом оренди з 16 червня 2021 року до 30 вересня 2023 року, а орендар не має права достроково розірвати договір до закінчення спеціального періоду. У випадку дострокового розірвання цього договору орендарем до закінчення спеціального періоду, розмір орендної плати за увесь час, протягом якого орендар в рамках спеціального періоду користувався об`єктом оренди, підлягає перерахунку за діючим базовим розміром, а гарантійний платіж орендодавцем орендарю не повертається (п. 3.7.). Орендар додатково до орендної плати щомісячно самостійно сплачує комунальні платежі в залежності від ситуації: напряму постачальникам комунальних послуг у строки, визначені постачальниками комунальних послуг, але не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітнім; шляхом компенсації вартості комунальних послуг орендодавцеві (станом на дату підписання поговору стосується лише водопостачання та водовідведення) - не пізніше 10 календарних днів після відповідного повідомлення орендодавця (п. 3.9.). Фактичний обсяг і вартість спожитих комунальних послуг визначається відповідно до показань лічильників, встановлених на об`єкті оренди. Якщо для об`єкту оренди не встановлено окремого лічильника, вартість спожитих комунальних послуг визначається розрахунковим способом пропорційно до площі об`єкта оренди (п. 3.10). Об`єкт оренди, включаючи все необхідне для доступу до об`єкту оренди та МЗК, передано в оренду 16 червня 2021 року, тобто, до дати підписання цього договору (п. 4.1.). Орендар засвідчує, що прийняв об`єкт оренди у належному стані та без зауважень (п. 4.2.). Строк оренди: з 16 червня 2021 року до 30 вересня 2023 року (п. 4.4). У випадку пошкодження об`єкту оренди або МЗК у зв`язку з відокремленням невідокремлених поліпшень згідно з умовами цього договору без попереднього погодження з орендодавцем або нездійснення відновлення об`єкту оренди до попереднього стану з урахуванням нормального зносу при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві орендар зобов`язаний сплатити штраф у шестикратному базовому розмірі місячної орендної плати за користування об`єктом оренди (п. 5.2.). 14 грудня 2021 року комісією у складі трьох осіб (Голови правління ОСББ «ЖК Воскресенський» Кропивницької Н.І., орендодавця [PERSON] , третьої особи [PERSON] ) здійснено огляд приміщення № 205/3, ЖК «Воскресенський», вул. Петра Запорожця, 26-А (2-й поверх), м. Київ, та фотофіксацію його стану, що підтверджується актом огляду стану приміщення від 14 грудня 2021 року (а.с. 20-23). В акті зафіксовано опис стану приміщення: вся підлога без будь-якого покриття, плінтуси відсутні; всі стіни без шпалер, на окремих ділянках залишилися фрагменти шпалер/декору; на стіні з вхідними дверима є точка освітлення; радіатор опалення відсутній; під вікном є вивід для приєднання радіатора; стеля без оздоблення, через стелю проходять електрокабелі, є точка приєднання світильника, сам світильник відсутній; вікно металопластикове, підвіконня відсутнє; в середині приміщенні відсутні будь-які перегородки чи стіни (п. 1). 15 грудня 2021 року ФОП [PERSON] звернулася до [PERSON] з вимогою вих.№ 15/12 про сплату заборгованості в розмірі 48 227,02 грн, з яких: заборгованість з орендної плати (за грудень 2021 року + перерахована за базовою ставкою) - 4 190,00 грн; пеня на підставі п. 6.7. договору - 4 517,40 грн; штраф на підставі п. 6.7 договору - 5 830 грн; штраф за п. 5.2. Особливих умов оренди договору - 32 940,00 грн; заборгованість з комунальних послуг - 749,62 грн (а. с. 24-32). За договором оренди [PERSON] сплатив такі орендні платежі із призначенням платежу «орендна плата згідно з договором б/н від 06 липня 2021 року»: 7 410,00 грн (меморіальний ордер № 146131495 від 12 липня 2021 року, а.с. 35); 4 940,00 грн (меморіальний ордер № 252214493 від 04 серпня 2021 року, а.с. 36); 6 400,00 грн (меморіальний ордер № 258943941 від 31 серпня 2021 року, а.с. 37); 5 000,00 грн (меморіальний ордер № 268816432 від 06 жовтня 2021 року, а.с. 38); 4 500,00 грн (меморіальний ордер № @2РL76362 від 03 листопада 2021 року, а.с. 39); 500,00 грн (меморіальний ордер № 277556144 від 08 листопада 2021 року, а.с. 40). Звертаючись із позовом, ФОП [PERSON] зазначає, що ОСББ ЖК «Воскресенський», в якому розташоване орендне приміщення, повідомило її про те, що працівниками ОСББ було виявлено, що приміщення відкрите, пусте і перебуває у стані «до ремонту». Стан приміщення, в якому відповідач залишив приміщення, істотно відрізняється від стану приміщення, в якому об`єкт був переданий в оренду відповідачу. Орендодавець не отримував жодних повідомлень від орендаря про дострокове розірвання договору за один повний календарний місяць, орендар не розрахувався за оренду приміщення та не оплатив комунальні платежі. З приводу заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне. Щодо вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 6 935 грн. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частина третя статті 6 ЦК України). Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України полягає у наданні сторонам права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору), по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. Сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини, лише у випадках якщо: 1) існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; 2) заборона випливає із змісту акта законодавства; 3) така домовленість суперечить суті відносин між сторонами. Під вимогами положень актів цивільного законодавства, від яких сторони в договорі не можуть відступити, слід розуміти імперативні приватно-правові (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 504/3770/15 (провадження № 61-5699св22). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці, під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див.: постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див.: постанову Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (стаття 651 ЦК України). Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21). Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61?11сво17). Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина друга статті 632 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2019 року в справі № 395/499/16-ц (провадження № 61-15404св18) вказано, що «тлумачення частини другої статті 632 ЦК України свідчить, що в цій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору (стаття 629 ЦК України). У частині другій статті 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни». Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (частина третя статті 631 ЦК України). Тлумачення частини третьої статті 631 ЦК України свідчить, що сторони в тому чи іншому договорі можуть передбачити застереження про застосування до відносин сторін, що виникли до укладення договору, умов договору, який укладається пізніше (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 713/1697/19 (провадження № 61-19217св21). За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (стаття 759 ЦК України в редакції станом на момент укладення договору). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини перша, п`ята статті 762 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частини перша, друга статті 530 ЦК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: partial