Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду і просить судовим рішенням встановити факт смерті її матері на території рф. В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення даного факту має юридичне значення і необхідне для державної реєстрації смерті на території України, оскільки не має можливості встановити дані обставини іншим чином. Представниця заявниці у судове засідання не з`явилась, однак просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак надав до суду лист, згідно змісту якого просив розгляд справи здійснювати без їх участі та вирішити питання виходячи з матеріалів справи, вказавши всі відомості, необхідні для належного складання актового запису про смерть. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Заявниця є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області, отримувала код платника податків і при зверненні до суду сплатила судовий збір. Також заявниця є дочкою [PERSON] [INFO] , уроджениці м. Чирчик Ташкентської області Узбекистан (паспорт серії [NUMBER] виданий 15 квітня 2000 року Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області, номер платника податків [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] ). 3 травня 2018 року видано медичне свідоцтво про смерть [PERSON] про те, що вона померла [INFO] у с. Гостіщево Яковлевського району Бєлгородської області рф. Правовідносини у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Як передбачено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Також законодавством України визначено, що відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 N 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п .1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання необхідних документів. Суд зазначає, що згадуване лікарське свідоцтво про смерть видане в рф не створює правових наслідків, але в той же час воно містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на те, що зазначені раніше та досліджені судом докази, суд вважає, підтверджують факт смерті матері заявниці. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved