Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В поданому позові позивачка просила здійснити поділ житлового двоповерхового будинку з господарськими будівлями (блоку) та гаражу розташованих за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 176,1 кв.м., що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя на частки між нею та відповідачем; визнати за [PERSON] частину житлового двоповерхового будинку з господарськими будівлями (блоку) та гаражу розташованих за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 176,1 кв.м. та здійснити поділ земельної ділянки площею 0.0677 га., кадастровий номер 4422855100:01:011:0025, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 176,1 кв.м., зареєстрованої на підставі державного акту серії ЯД № 632784 від 21.08.2007 року на [PERSON] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя на частки між нею та відповідачем, та визнати за [PERSON] частину вказаної земельної ділянки. В обґрунтування подавного позову позивачка зазначила, що 18.12.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. Згідно договору дарування житлового будинку від 19.08.2003 року відповідач прийняв у дар жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 21.08.2007 року відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку в якому вказано, що він є власником земельної ділянки площею 0,0677 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що відповідач отримав у власність спірну земельну ділянку під час шлюбу з позивачкою, в цю земельну ділянку позивачка вклала багато фізичних та матеріальних зусиль на належний її догляд та обробку. За великий проміжок часу на цій земельній ділянці вона з відповідачем побудували житловий двоповерховий будинок та господарські будівлі (блоки) і гараж. Підтвердженням будівництва є будівельний паспорт, Генеральний план будівництва господарських будівель, акт розбивки вісей будівель. Вона та відповідач вкладали спільні кошти, збереження та сили для будівництва цього будинку. Однак, спільне життя не склалося та шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка надіслала пропозицію розподілу майна. Однак вказане питання врегульоване не було. Посилаючись на норми ЦК та СК України просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки направив заяву про розгляд справи в його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, через що справу було розглянуто заочно. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено: \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про одруження, 18.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. \~ \~ \~ \~Згідно копій свідоцтв про народження, подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно копії договору дарування будинку від 19.08.2003 року, [PERSON] прийняв у дар жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та складається: А-1 житловий будинок дерев`яний жилою площею 13,8 кв.м., б-сіни в 1 доску, б- вхідний ганок дерев`яний, Е навіс дерев`яний, ПГ погріб камінь, Г-гараж в 1 доску, У уборна дерев`яна, 1 огорожа дерев`яна, 2 ворота дерев`яні, 3 огорожа дерев`яна. \~ \~ \~ \~Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.08.2003 року № 1285732, право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 632784 від 21.08.2007 року, [PERSON] набув у власність земельну ділянку розміром 0.0677 га. на підставі рішення 23 сесії 4 скликання Міловської селищної ради від 18.09.2005 року № 23/301, що розташована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно копії будівельного паспорта № [NUMBER] на будівництво господарських будівель, затвердженого Головним архітектором Міловського району 01.11.2007 року, було дозволено будівництво житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] , а саме: житловий будинок двоповерховий: житлова площа 34,9 кв.м., загальна площа 82,68 кв.м.; господарський блок 27 кв.м., гараж 27 кв.м. За цим будівельним паспортом було розроблено генеральний план та здійснено акт розбивки вісей будівель. \~ \~ \~ \~Згідно копії технічного паспорту від 09.11.2016 року, замовником технічної інвентаризації виступив [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За цим технічним паспортом було побудовано будинок площею 176, 1 кв.м. \~ \~ \~ \~Згідно копії рішення Міловського районного суду Луганської області від 01.12.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~Згідно наданої копії пропозиції розподілу майна, [PERSON] зверталась до відповідача з такою пропозицією. \~ \~ \~ \~Згідно копії витягу з ЄРДР № 22022060000000114 від 07.06.2022 року, відносно [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 111-1 КК України. \~ \~ \~ \~Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997\~року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) проголошено принцип справедливого розгляду справи, за\~яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі статтю 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (пункт 1). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як проголошено у статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої цієї статті дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а частина друга цієї статті визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом уведення в дію «законів». Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів демократичного суспільства є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах: від 20 травня 2010 року «Україна-Тюмень» проти України» (заява №\~22603/02); від 25 червня 1996 «Амюр проти Франції» (Amuur v. France); «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece), № 25701/94, § 79, ECHR 2000-XII; «Малама проти Греції» (Malama v. Greece), № 43622/98, § 43, ECHR 2001-II). Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed