Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Великомостівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вус Василь Володимирович про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,10 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Купичвільської сільської ради Львівської області, а на сьогоднішній день Великомостівської міської ради Червоноградського району Львівської області, право на який [PERSON] мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 071093, виданого Купичвільською сільською радою Львівської області 01.02.1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 110. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 071093, який виданий Купичвільською сільською радою 01.02.1996 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 110, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Купичвільської сільської ради № 5 від 04.02.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Купичвільської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів йому, [PERSON] . Внаслідок його звернення приватним нотаріусом Вус Василем Володимировичем було зареєстровано 05.01.2023 року спадкову справу № 4/2023, однак постановою від 13.01.2023 року нотаріус відмовив йому, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на середню земельну частку (пай) розміром 1,10 га, яка розташована на території Купичвільської сільської ради Червоноградського району Львівської області. Позивач стверджує, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті, крім того був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, він єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] . Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,10 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому враховуючи наведені вище обставини вважає, що його право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13.11.2023 року о 09 год. 30 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вус Василя Володимировича належним чином завірену копію спадкової справи № 4/2023 від 05.01.2023 року після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Великомостівської міської ради Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Великомостівської міської ради Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду, судові витрати покласти на позивача. Проти задоволення позову не заперечили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вус Василь Володимирович в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, позиції щодо позову не висловив, однак на виконання вимог ухвали суду ним надіслано на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи № 4/2023 від 05.01.2023 року після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Купичволя, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 05.03.1997 року. Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 071093, який виданий Купичвільською сільською радою 01.02.1996 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 110, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Купичвільської сільської ради № 5 від 04.02.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,10 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Купичвільської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 01.12.2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 18, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Купичвільської сільської ради Жовківського району 01.12.2007 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, який посвідчено 02.08.2006 року [PERSON] , секретарем виконкому Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 70, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] , який проживає в селі Купичволя, Жовківського району Львівської області, тобто позивачу. Відповідно до даних виконкому Великомостівської міської ради Львівської області заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом, який зроблено 23.12.2022 року [PERSON] , старостою села Купичволя. Суд враховує, що 05.01.2023 року [PERSON] через представника [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Вус Василя Володимировича із заявою № 9 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на земельну частку (пай). Внаслідок цього звернення приватним нотаріусом Вус Василем Володимировичем було зареєстровано 05.01.2023 року спадкову справу № 4/2023, номер у Спадковому реєстрі 70118510, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71091417 від 05.01.2023 року. Однак постановою від 13.01.2023 року приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вус Василь Володимирович відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на середню земельну частку (пай) розміром 1,10 га, яка розташована на території Купичвільської сільської ради Червоноградського району Львівської області. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріуса. Суд констатує, що право на земельну частку (пай) [PERSON] підтверджується сертифікатом від 01.02.1996 року, тобто сертифікатом старого зразка. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Викладеним у довідці № 52, яка видана 22.02.2023 року виконкомом Великомостівської міської ради Львівської області, стверджується, що [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із своїм батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті по [ADDRESS] і вели спільне господарство. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті батька, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті, не відмовився у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд констатує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] . Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved