Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% і не більше десяти розмірів встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони по справі з 13.07.2012 року проживали однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2022 року, цивільна справа №\~127/20090/22. Від спільного проживання позивач та відповідач мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Спільне проживання позивача та відповідача припинено. Відповідач відмовляється надавати позивачу кошти в достатньому розмірі на утримання дитини, її стан здоров`я дозволяє працювати, інших утриманців відповідач не має, має можливість надавати кошти в достатньому розмірі на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 13.09.2023 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов відповідач до суду не надала. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася завчасно та належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом на адресу його проживання, яка повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до довідки про причини повернення/досилання ПрАТ «Укрпошта», відзив на позов не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 с. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст заяви позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 13.07.2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 13.07.2012 року, складено актовий запис № 1136 (а.с. 3). Під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 01.09.2022, в якому батьками дитини зазначені сторони по справі, а саме в графі «Мати» [PERSON] , в графі «Батько» [PERSON] (а.с.5). Сторони у справі припинили спільне проживання, шлюб між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2022 року, цивільна справа №\~127/20090/22, (а.с. 4). Починаючи з 09.02.2023 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини та її утриманні. З матеріалів справи вбачається, а саме з довідки про склад сім`ї, виданої ТОВ ЖЕО» від 29.08.2023 року за № 4017, що дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом не встановлено належного виконання відповідачем свого обов`язку з утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини, будь яких доказів з цього приводу матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку. З огляду на вищевикладене, є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 30.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1073,60 грн. судового збору, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного та

Outcome: approved