Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

29 вересня 2023 року позивач [PERSON] (далі- позивач, [PERSON] ), в інтересах якого діє представник - адвокат Мотуз О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я в сумі 100 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] з 13 листопада 2014 року по 13 вересня 2023 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював на різних посадах у різних структурних підрозділах АТ «КЗРК». Вказав, що 28 вересня 2017 року, під час виконання трудових обов`язків із [PERSON] стався нещасний випадок внаслідок якого він отримав травму у вигляді травматичного відсічення нігтьової фаланги 4 пальця лівої кисті, забійної рани 3 пальця лівої кисті, забоїв та саден лівого надпліччя. Актом спеціального розслідування нещасного випадку нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Висновком МСЕК від 30.01.2018 позивачу при первинному огляді встановлено 10% втрати працездатності. В подальшому при повторному переогляді, висновком МСЕК від 15.03.2022 позивачу було встановлено 10% втрати працездатності. Зазначив, що в результаті отриманої травми позивачу доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, побуту. Вказав, що позивач постійно переживає як фізичні так і моральні страждання, через травму позивачу систематично необхідно отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривого, дратівливості. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає позивачу душевного болю і страждань. Ушкодження отримане позивачем має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість організовувати своє життя. Набута внаслідок травми вада нагадує про себе позивачу щохвилинно та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 20 жовтня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що втрата працездатності встановлена позивачу не безстроково, з переоглядом, та без визначення групи інвалідності. Вказав, що після отримання травми позивач ще майже 6 років продовжував працювати на підприємстві відповідача, будучи зайнятим повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці. Крім того зазначив, що у настанні нещасного випадку наявна вина лише самого позивача, який не подбав про особисту безпеку, і основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці [PERSON] , а тому вина відповідача як роботодавця за забезпечення безпечних умов праці у даному випадку відсутня, і тому відповідач не повинен відповідати за завдану позивачу моральну шкоду. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 13 листопада 2014 року по 13 вересня 2023 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і був звільнений з підприємства відповідача 13 вересня 2023 року, за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за віком, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 6-8). Згідно копії Акту розслідування нещасного випадку від 02 жовтня 2017 року, 28 вересня 2017 року о 03:30 годині на дільниці №3 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», штрек скреперування в осях 73-76 висячого боку гор. 1210м з гірником очисного забою [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] отримав травму у виді травматичного відсічення нігтьової фаланги 4 пальця лівої кисті, забійну рану 3 пальця лівої кисті, забої, садна лівого надпліччя Травма за ступенем тяжкості відноситься до категорії легка. Крім того, актом про нещасний випадок встановлено, що особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] гірник очисного забою дільниці №3 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який під час виконання робіт з технічного обслуговування обладнання не подбав про особисту безпеку та здоров`я, чим порушив вимоги п. 1.13.1, п. 3.4.11 «Інструкції з охорони праці №03 для гірника очисного забою» (а.с.9-11). 30 січня 2018 року [PERSON] при первинному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності з 30 січня 2018 року до 01 лютого 2019 року, з переоглядом 10.01.2019, без встановлення групи інвалідності, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААА №017327 від 30.01.2018 (а.с.15). 15 березня 2022 року [PERSON] при повторному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності з 01.02.2022 до 01.02.2025, з переоглядом 10.01.2025, без встановлення групи інвалідності, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААА №061077 від 15.03.2022 (а.с.16). Відповідно до вимог ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Так, суд встановив, що нещасний випадок на виробництві, що призвело до втрати працездатності позивача стався з ним 28 вересня 2017 року, під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, [PERSON] первинно встановлена втрата професійної працездатності 10%, без встановлення групи інвалідності, повторно встановлено 10% втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності, з переоглядом 10.01.2025. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу [PERSON] внаслідок нещасного випадку і отриманої виробничої трави при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої виробничої травми, що потягло втрату працездатності первинно у розмірі 10%, без встановлення групи інвалідності, та повторно у розмірі 10% з переоглядом, наявність вини лише самого позивача у настанні нещасного випадку, і враховуючи вказане суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у сумі 30\~000 гривень, оскільки саме цей розмір є розумним, виваженим і справедливим у ситуації позивача, а також не перевищує гранично допустимого розміру відшкодування такої шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: partial