Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

20.07.2023 року [PERSON] в особі представника - адвоката Ігнатенко С.В. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, в яій просять: визнати за [PERSON] право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв. метрів. В обґрунтуванні позову зазначають, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3043, виданого 27 листопада 1973 року, Ушаковою А.І. , державним нотаріусом 2-ї Жданівської Державної нотаріальної контори, позивач отримав у спадщину будинок [ADDRESS] . Зазначений будинок на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3043 було зареєстровано 06.12.1973 року Ждановським Бюро техінвентарізації за реєстровим № 2736 за [PERSON] . Рішення №413/6 ввід 28.11.1979 року виконавчого комітету Приморської районної ради, було надано дозвіл на будівництво прибудови до будинку [ADDRESS] . Усі будівлі на земельній ділянці побудовані до 1992 року та здані в експлуатацію, що підтверджується листом експерта з техінвентаризації [PERSON] від 25.01.2022 за №689 та технічними паспортами на будинок. Вулиця Корабельна у місті Маріуполі була перейменована в вулицю Повстання на підставі рішення Приморської районної ради у 1978 році та затверджено рішенням Маріупольської міської ради від 03.03.2016 р. за №7/5- 02, що підтверджують копії Рішення №413/6 від 28.11.1979 року виконкому Приморської райради та листа експерта з техінвентаризації [PERSON] від 25.01.2022 за №689. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 Маріупольська міська територіальна громада входить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації.Внаслідок збройної агресії російської федерації, активну фазу бойових дій на території м. Маріуполь, було зруйновано будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] , про що свідчить талон - повідомлення єдиного обліку №26565, виданий 07.07.2023 черговим інспектором поліції Деснянського УП.Під час активної фази бойових дій на території м. Маріуполь та евакуації Позивач втратив Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3043.Наразі у Позивача залишилась лише фотокопія вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3043. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації про України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» \\о 2923-ІХ (далі за текстом - Закон № 2923), Позивач, як власник нерухомого майна, яке було знищено внаслідок військової агресії рф проти України, має право на подачу заяви щодо отримання відповідної компенсації у встановленому Законом № 2923-ІХ порядку. Згідно із ч. 8 ст. 4 Закону № 2923 у разі подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна у паперовій формі заявник пред`являє адміністратору центру надання адміністративних послуг, посадовій особі органу соціального захисту населення або нотаріусу оригінали документів, що додаються до такої заяви (за наявності). З метою отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до вимог ст. 53 Закону України «Про нотаріат». [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р. С.Відповідно до листа-роз`яснення приватного нотаріусу КМНО Акішиної Р.С. від 29.06.2023 № 25/01-16 у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS] було відмовлено - у зв`язку із відсутністю у нотаріуса доступу до всіх документів нотаріального архіву - у зв`язку із проведенням воєнних (бойових) дій на території м. Маріуполь (копія відповіді додається). Крім того, всі архіви Маріупольських Державних нотаріальних контор по 2003 рік були здані до Донецького обласного державного нотаріального архіву , який було розташовано в місті Донецьку. З 2014 року, тобто з часу тимчасової окупації міста Донецьку російською федерацією , доступу до матеріалів Донецького обласного державного нотаріального архіву в місті Донецьк, не має.З огляду на викладене, наразі у Позивача немає можливості отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який ним було втрачено через активні бойові дії на території м. Маріуполь у порядку, визначеному ст. 52 Закону України «Про нотаріат», з огляду на що Позивач звертається до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 24.07.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче судове засідання на 22.08.2023 рік. Ухвалою суду від 02.10.2023 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання [PERSON] в особі представника - адвоката Ігнатенко С.В. не з`явились, надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити. 26.10.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника Маріупольської міської ради відповідно до якого, останній просив розглядати справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Будинок [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровим №3043 було зареєстровано 06.12.1973 року Ждановським Бюро технінвентаризації за реєстровим №2736 за [PERSON] (а.с. 10-12). Рішенням №413/6 від 28.11.1979 року виконавчого комітету Приморської районної ради, було надано дозвіл на будівництво прибудоив до будинку [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з інформаційного листа ФОМ [PERSON] №689 від 25.01.2022 року, зазначено, що відповідно технічної інвентаризації проведеної 25.01.2022, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що на земельній ділянці розташовано: житловий будинок, житлова площа 31,1 м.кв., та загальна 64,2 м.кв.Усі будівлі побудовані до 1992 року та здані в експлуатацію. Вулиця Корабельна була перейменована в вулицю Повстання на підставі рішення Приморської районної адміністрації у 1978 році та затверджено рішенням Маріупольської міської ради від 03.03.2016 р. за № 7/5-02. У зв`язку з військовими діями, які проходили у м. Маріуполі, починаючи з 24.02.2022р. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3043 було втрачено. Згідно листа Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Донецького обласного державного нотаріального архіву № 279/01-12 від 25.07.2023р. представнику позивача було повідомлено про наступне: « документи Другої маріупольської державної нотарільної контори за 1950-1993 роки були передані на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, але видати дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого вказаною нотарільною конторою 27.11.1973 року за р №3043 на імя [PERSON] , не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній». На теперішній час отримати документи, а саме дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтверджуючий право власності на вище зазначений житловой будинок позивач не має, у зв`язку з тим що м. Маріуполь, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 2 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.22р. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості відновити оригінал свідоцтва про право на спадщину на належне йому нерухоме майно, отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved