Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.05.2006 року в розмірі 31317,89 грн, яка виникла станом на 13.06.2023, що складається з: 24602,42 грн - заборгованість за тілом кредита, 6715,47 грн - заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати в сумі 2 684 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 04.05.2006 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом останнього у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., згідно яких обслуговується відповідач. [PERSON] було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано в користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 25 000 грн. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 13.06.2023 має заборгованість в сумі 31317,89 грн, яка складається з 24602,42 грн - заборгованість за тілом кредита, 6715,47 грн - заборгованість за відсотками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, долучив до позовної заяви клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов. У відзиві на позов відповідач посилається на те, що перерахування грошових коштів відділенням банку здійснено без дозволу [PERSON] 07.10.2022 року в нічний час протягом 05:06 год. - 05:17 год. Щодо грошових коштів в сумі 30 619 гривень 07.10.2022 року, які перераховані банком без дозволу клієнта, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022244060000797 про вчинене кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] . Просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що 07.10.2022 приблизно о 05 год вона отримала смс-повідомлення з Приватбанку про те, що з її кредитної картки на інтернет-картку перераховано кошти в розмірі 24000 грн та відповідна комісія. Для з`ясування обставин вона зайшла у мобільний додаток «Приват24» та побачила, що відбувся переказ кредитних коштів та коштів з пенсійної картки. Невідкладно позивач зателефонувала на гарячу лінію банку за номером 3700 з метою якнайшвидшого блокування карткових рахунків. Стверджує, що 07.10.2022 року, починаючи з 05 год 00 хв. невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку «Приват24» та безперешкодно зі сторони СБ банку заволоділи грошовими коштами, які були на усіх карткових рахунках, відкритих у банку. Вона звернулася до відділення банку з метою з`ясування вищевказаних обставин, де її було повідомлено, що банку невідомо, яким чином шахраї отримали доступ до додатку «Приват24». Вона не передавала свої логін та пароль у системі «Приват24» третім особам, не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. За цим фактом відповідач написала заяву до Шепеьівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 12022244060000797 від 06.11.2022 з правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 190 КК України. Досудове розслідування на цей час триває. У відповіді на відзив представник позивача послався на те, що 07.10.2022 року до Банку надійшло платіжне доручення Клієнта про переказ коштів в розмірі 24 000,00 грн. Ініціатором переказу є Власник карткового рахунку, переказ ініційовано з використанням держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг, що не суперечить вимогам ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Даний платіж ініційований Клієнтом через Інтернет, а саме шляхом введення інформації про номер картки, термін її дії та CW код та проходженням успішної авторизації. Кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати Клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю ( коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто для підтвердження операції Відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію. Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведені банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо, у тому числі отримання згоди клієнта на вищезазначені дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку: відправлення CMC-повідомлень на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР- пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в POS-терміналах; інші засоби комунікації. Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та OTP-пароля такий: Банк генерує OTP-пароль і надсилає його клієнтові в тілі CMC-повідомлення із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий ОТР- пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі збігу пароля - з відправленим клієнту Банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Mobile Banking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що Клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта. Тобто посилання Відповідача на те, що коштами заволоділи співробітники Банку або шахраї є необґрунтованим, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та OTP-паролі для входу в комплекси та підтвердження платежів надсилалися на його номер мобільного телефону та доступні були тільки Відповідачу. Відповідачу було відкрито Інтернет-карту № [NUMBER] , яка відображена у виписці по рахунку як ACRPR VIRTUAL ACCOUNT. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг, з якими Відповідач має змогу ознайомитись на офіційному сайті Банку, інтернет-карта - це віртуальна картка миттєвого випуску, яка не має фізичного носія. Інтернет-карта позиціонується як інструмент для оплати товарів і послуг в мережі Internet. Інтернет-карта може бути використана Держателем для оплати товарів і послуг в мережі Internet, внесення готівкових коштів в банківських установах. З використанням інтернет-карти Клієнт отримує можливість здійснювати операції за своїми інтернет-картками в Банку через віддалені канали обслуговування, крім банкоматів. Для відкриття Інтернет-картки Клієнт подає заяву на відкриття Інтренет-карти. Після подачі заявки на відкриття картки клієнту надаються реквізити картки: номер картки і термін дії, СУУ2-код карти направляється клієнту в SMS на номер телефону, який клієнт вказав як основний. Отже, відповідач з метою отримання додаткових послуг відкрив шляхом використання сервісу Приват24 Інтернет-карту, що й відображено у виписці по рахунку. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2023 справу призначено до судового розгляду по суті на 14.09.2023 року. 05.09.2023 надійшов відзив на позов та заява представника відповідача про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.09.2023 заяву представника відповідача про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Ухвалою суду від 14.09.2023 за клопотанням представника відповідача витребувано докази та судове засідання відкладено на 17.10.2023. 06.10.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі, витребувані судом докази та відповідь на відзив.16.10.2023 до суду надійшли витребувані докази з ПрАТ «Київстар». Для витребування матеріалів кримінального провадження судове засідання відкладено на 07.11.2023. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклала договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви № б/н від 04.05.2006 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок (кредитну картку). У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 25 000 грн. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які було надано йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредита та простроченими відсотками тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак останній належним чином не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 04.05.2006 року; копію паспорта споживчого кредиту від 17.08.2021 року; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що діяли на момент підписання заяви відповідачем; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 04.05.2006; довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування; виписку за договором № б/н від 04.05.2006. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.05.2006 року, станом на 13.06.2023, існує заборгованість, що складається з: 24602,42 грн - заборгованість за тілом кредита, 6715,47 грн - заборгованість за відсотками. Згідно довідки про видані картки, [PERSON] є держателем платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» «Універсальна» № [NUMBER] , яка відкрита 05.11.2019 зі строком дії до 10/23, а також 07.10.2022 на ім`я [PERSON] відкрита інтернет-карта (віртуальна, без фізичного носія) «Універсальна» за № [NUMBER] зі строком дії 03/24. У період часу з 05 год. 02 хв. до 05 год. 22 хв. 07 жовтня 2022 року невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку «Приват24» та заволоділи грошовими коштами, які були відкриті на карткових рахунках, відкритих у банку на ім`я [PERSON] , шляхом створення у додатку «Приват24» іншої картки № [NUMBER] та повного перерахування грошових коштів на створений карткових рахунок, зокрема з кредитної карти у розмірі 24000 грн, з комісією 719,16 грн. За фактом заволодіння грошовими коштами 07.10.2022 року [PERSON] звернулася на гарячу лінію 3700 до АТ КБ «ПриватБанк». 05.11.2022 року відомості про те, що невідома особа не встановленим способом заволоділа грошовими коштами [PERSON] у розмірі 30619 грн, внесені до ЄРДР за № 12022244060000797 за попередньою кваліфікацією за частиною першою статті 190 КК України (шахрайство). Відповідно до постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення перекваліфіковано кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 190 на ч. 3 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.10.2022 близько 05:00 години в смт Грицеві по вул. Гагаріна 14, Шепетівського району, Хмельницької області, невідома особа, не встановленим способом, заволоділа грошовими коштами [PERSON] у сумі 30 619 гривень, які були зняті з її банківських карток банку «ПриватБанк» [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] . В ході досудового розслідування допитана потерпіла [PERSON] вказала, що 07.10.2022 близько 05:00 години, їй на мобільний телефон Самсунг в месенджері «Вайбер» надійшло сповіщення про перерахунок грошових коштів з належних їй банківських карток банку «ПриватБанк». Після цього, потерпіла здійснила вхід у особистий кабінет в мобільному додатку «Приват24» та виявила, що з належних їй банківських карток банку «ПриватБанк» перераховані грошові кошти, а саме: з кредитної банківської картки [NUMBER] в сумі 24 719 гривень 16 копійок (з урахуванням комісії банку), з пенсійної банківської картки [NUMBER] в сумі 3 900 гривень та 2 000 гривень. Крім того, потерпіла виявила, що в її мобільному додатку «Прива24» наявна Інтернет банківська картка № [NUMBER] , на яку були перераховані вище вказані грошові кошти. Проте потерпіла не відкривала інтернет-банківську картку та нікому свої особисті дані не надавала, а також, вище вказані транзакції не здійснювала. В ході огляду тимчасового доступу від АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що в особистий кабінет онлайн-банкінгу «Приват24» здійснювала вхід стороння особа, з стороннього мобільного терміналу зв`язку. Так, як слідує з протоколу огляду від 27.09.2023, вхід в онлайн-банкінг «Приват24» здійснювався з номеру [NUMBER] , який належить потерпілій [PERSON] 06.10.2022 о 20:59:44.328, згідно ІР-адреси [NUMBER] , що б`ється в м. Києві. Наступні три входи 07.10.2022 о 05:02:50.398, о 05:07:49.509, о 05:13:27.622 були здійснені з телефону АSUS, згідно ІР-адреси [NUMBER] , [NUMBER] місцезнаходження знайти неможливо. Також наявний вхід 07.10.2022 о 05:22:34.072 АSUS, згідно ІР-адреси [NUMBER] місцезнаходження знайти неможливо. Наступні входи здійснювались потерпілою 07.10.2022 здійснювались за ІР-адресами: [NUMBER] , [NUMBER] (м. Київ). 07.10.2022 о 05:05:51.000 відбувся переказ коштів з картки [NUMBER] на картку [NUMBER] в сумі 24 719,16 гривень (інтернет-картка, яку було відкрито без відома потерпілої). Також, порівнюючи дату та час входу до інтернет-банкінгу та дату та час переказу коштів, можна дійти до висновку, що на акаунті онлайн-бангінгу «Приват24», що належить [PERSON] перебувала невстановлена особа з іншого пристрою. 07.10.2022 о 05:06:23.000 наявний переказ коштів в сумі 2 000 гривень з картки [NUMBER] на інтернет-картку [NUMBER] (створена без відома потерпілої) та 07.10.2022 о 05:11:02.000 переказ коштів в сумі 3 900 гривень з картки [NUMBER] на інтернет-картку [NUMBER] . Також, порівнюючи дату та час входу до інтернет-банкінгу та дату та час переказу коштів, можна дійти до висновку, що на акаунті онлайн-бангінгу «Приват24», що належить [PERSON] перебувала невстановлена особа з іншого пристрою, який не належить потерпілій. Наявна інформація про рух коштів по інтернет картці [NUMBER] , яка була створена без відома потерпілої. Наявні такі перерахування: 07.10.2022 о 05:05:51.000 зарахування коштів в сумі 24 000 гривень з картки [NUMBER] (належить [PERSON] ) на інтернет-картку [NUMBER] , 07.10.2022 о 05:06:24.000 зарахування коштів в сумі 2 000 гривень з картки [NUMBER] (належить [PERSON] ) на інтернет-картку [NUMBER] , 07.10.2022 о 05:11:03.000 зарахування коштів в сумі 3 900 гривень з картки [NUMBER] (належить [PERSON] ) на інтернет-картку [NUMBER] , 07.10.2022 о 05:07:58.000 переказ коштів в сумі 25 005 гривень + 125,03 гривень комісія на невстановлену картку, інформація про яку не встановлено, 07.10.2022 о 05:17:49.000 переказ коштів в сумі 4 769,97 гривень інтернет-картки [NUMBER] на картку [NUMBER] (належить [PERSON] ) Можна дійти до висновку, що порівнючи дату та час зроблених операцій та дату та час по ІР-адресах, вхід в онлайн-банкінг «Приват24» робила стороння особа, що підтверджується збігом приблизної дати та часу при вході сторонньої особи та зроблених транзакцій з іншого пристрою. Таким чином, в діях невідомої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Досудове розслідування триває. 4.Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що відповідач втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що [PERSON] , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 07.10.2022 щодо перерахування з її карткового (кредитного) рахунку грошових коштів на загальну суму 24691,09 грн. Судом встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , не є підставою для задоволення позову. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів. Враховуючи викладене, у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed