Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому, із врахуванням зменшених позовних вимог, просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2003 Вигодською селищною радою Долинського району Івано Франківської області, запис №11; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, залишити проживати з нею. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. За час подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їхнє подружнє життя складалось добре, однак, з часом, вони почали не розуміти один одного, між ними постійно виникали суперечки. На даний час шлюб між ними існує лише формально. Відповідач виїхав за кордон, де в нього є інша сім`я, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Строк на примирення просить не надавати. Оскільки малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з нею, вона піклується про неї, тому після розірвання шлюбу просить залишити її проживати з нею. Користуючись своїм правом встановленим ст. 113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище просить їй не змінювати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся у встановленому законом порядку. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 20.09.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків. 25 вересня 2023 року від позивачки [PERSON] надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 19 жовтня 2023 року позивачка [PERSON] користуючись своїм правом, передбаченим п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, зменшила позовні вимоги та ухвалою суду цього ж дня закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомленим про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 27.10.2023 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 19.07.2003 Вигодською селищною радою. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, позивачка змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). За час спільного проживання у сторін народились: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 22.06.2004 та серії [NUMBER] виданого 12.01.2010 (а.с. 8, 7). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved