Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] (далі\~ позивач) звернувся\~до Фастівського\~міськрайонного суду\~Київської області\~з позовом до [PERSON] (далі\~ відповідач) про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у справі №381/4261/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з 22 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ наразі перебуває на виконанні у Солом`янському ВДВС у м. Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження №61072891). Позивач з серпня 2019 року по липень 2023 року у добровільному порядку перераховував відповідачу кошти на утримання доньки. Проте, державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 16.08.2023 року, що позбавило позивача можливості сплачувати кошти на утримання дитини у добровільному порядку. [PERSON] є інвалідом другої групи. З листопада 2020 року по даний час позивач не може працевлаштуватись у зв`язку з його хворобами та інвалідністю. Маючи лише дохід у вигляді пенсії по інвалідності [PERSON] позбавлений можливості погасити заборгованість та сплатити аліменти, які нараховує виконавець. Крім того, 23.08.2022 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них син [PERSON] . Наразі подружжя живе за рахунок матері позивача та бабусі [PERSON] . Таким чином, позивач не відмовляється утримувати свою доньку, але враховуючи його матеріальний стан, стан здоров`я та кількість осіб, яких він зобов`язаний утримувати, його матеріальний стан погіршився, що змушує його звернутись до суду з даним позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частки доходу щомісячно до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У письмових поясненнях відповідач зазначила, що встановлений судовим наказом розмір аліментів є мінімальним, позивач не довів погіршення свого матеріального стану, а наявність іншої дружини та дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, на даний час відповідач має заборгованість зі сплати аліментів. Тому, оскільки зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав дитини, [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти зменшення розміру стягуваних аліментів. Як передбачено ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення\~відповідача та\~представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 41). Судовим наказом Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року у справі №381/4261 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,\~починаючи з 22 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Як вбачається із даних автоматизованої системи виконавчого провадження, 28.01.2020 року відкрито виконавче провадження №61072891, яке перебуває на виконанні у Солом`янському ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ), де боржником є [PERSON] , а стягувачем - [PERSON] . 16.08.2023 року державним виконавцем Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Петренком І.В. винесено постанову у рамках виконавчого провадження №61072891, про арешт коштів боржника, згідно якої якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику [PERSON] у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 70\~128,93 грн. (а.с. 9-10). Крім того, 16.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до документу «Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників» від 16.08.2023 року, вказано вірну суму заборгованості 223\~881,00 грн. (а.с. 11-12). Також позивачем надано квитанції про перерахування коштів на рахунок [PERSON] (а.с. 13-25). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №61072891 від 05.09.2023 року, заборгованість станом на 01.09.2023 року становить 119\~248,54 грн. Варто зазначити, що розмір існуючої заборгованості по сплаті аліментів не може бути підставою для зменшення їх розміру, а у разі незгоди з ним позивач не позбавлений можливості звернутись до виконавця із заявою про зменшення розміру заборгованості, враховуючи часткову сплату аліментів або ж вирішити дане питання у порядку, встановленому ЦПК для виконання судових рішень. У даному ж судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом другої групи, про що видано довідку серії АВ №044570 від 06.04.2016 року (а.с. 26-27). На підставі консультативного висновку спеціаліста від 01.09.2023 року, яким призначено [PERSON] медичний засіб, здійснено покупку вказаного засобу, про що позивач надав відповідну квитанцію (а.с. 28-31). Згідно відомостей з Пенсійного фонду України, до жовтня 2020 року [PERSON] був працевлаштованим (а.с. 22-34). На даний час [PERSON] отримує щомісячну пенсію по інвалідності у розмірі 2\~760,00 грн. (а.с. 39). Крім того, 23.08.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після якого остання змінила прізвище на « [PERSON] », про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 40). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 42). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ч.3 ст.181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено\~висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами\~України. Судом взято до уваги те, що позивач є інвалідом другої групи, робота для нього має бути у відповідно створених умовах. При цьому, у матеріалах справі відсутні докази на підтвердження труднощів у працевлаштуванні позивача протягом тривалого часу, а саме з листопада 2020 року по час розгляду даної справи листопад 2023 року. Таким чином, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі\~№ 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Також судом враховано, що розмір аліментів, встановлений судовим наказом, є мінімальним за ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Суд також зазначає, що фактично даним позовом платник аліментів бажає змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на певну грошову суму, що визначається лише отримувачем аліментів. За вказаних обставин, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається, у задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed