Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

07.08.2023 представник позивачки звернулася до суду з позовом до Червоноградської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову послалася на те, що [PERSON] , є донькою покійної [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За життя матір склала заповіт на її ім`я, яким заповіла належне [PERSON] , все майно, який був посвідчений в Червоноградській державній нотаріальній конторі Львівської області. Причиною пропуску строку прийняття спадщини пояснює тим, що у зв`язку із проблемами зі здоров`ям та через життєві клопоти, позивач не мала змоги вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. За вказаних обставин вона пропустила строк подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері, а тому покликаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. 09.08.2023 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 24.10.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.10.2023. Представник відповідача в судове засідання не з`явився,\~однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення даної справи покладається на думку суду. Представник третьої особи без самостійних вимог: Червоноградської державної нотаріальної контори про причини не явки суд не повідомив, заяв чи клопотань щодо розгляду справи не подавав. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили такі задовільнити. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши в сукупності докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2023 ( а.с. 7 ) Із копії заповіту стверджується, що 05.09.2008 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М. Р., та зареєстровано в реєстрі за № 2-2037. Із змісту заповіту встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що позивач 05.10.2023 року звернулась до державного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Стеців М. Р. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] , однак у задоволенні заяви, їй було відмовлено. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2023 державного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Стеців М. Р., вбачається, що державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано з вирішенням даного питання звернутись до суду. (а. с. 54). Відповідно до приписів ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача у своїх поясненнях зазначила, що у зв`язку із введенням в Україні 24 лютого 2022 року воєнного стану, відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Позивач вважала , що перебіг строку прийняття спадщини призупинено Тобто вона була переконана, що свідоцтво про право на спадщину не могло бути видано раніше ніж через 10 місяців після смерті матері, тому вважала, що строк для прийняття спадщини у неї ще є . Однак коли звернулась до нотаріуса із заявою їй було відмовлено. Виходячи з наведеного, зазначені причини не повинні стати на перешкоді в реалізації законного права позивача, що\~й передбачено чинним законодавством. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловив Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 26.09.2019 р. у справі № 565/1145/17. В судовому засіданні позивач пояснила, що пропустила строк для прийняття спадщини з у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Що до причин пропуску вказала, що після смерті матері з`явилась до нотаріуса, роз`яснив їй право на подачу заяви про прийняття спадщини в 10 місячний термін, оскільки саме такий строк був встановлений чинним на той момент законодавством. Окрім того вона є осчобою похилого віку, а тому за станом здоров`я також не могла подати таку заяву вчасн, на підтвердження своїх слів долучила довідки про медичне обсеження. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Крім того, суд при вирішенні справи також враховує наступні обставини, що пропущений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більше того, остання вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved