Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

08 грудня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі - ПрАТ «Харківенергозбут») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 28.10.2021 року в розмірі 74278,00 грн., судові витрати в розмірі 2481,00 грн. та витрати, понесені у зв`язку з отриманням Довідки з єдиного державного демографічного реєстру у розмірі 89,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . У довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.11.2022 року зазначається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач проживає та зареєстрований за вказаною адресою, то згідно публічного договору з 01.01.2019 року є споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Відповідно до вимог чинного законодавства функції адміністратора комерційного обліку виконує оператор системи розподілу АТ «Харківобленерго». Таким чином розрахунки за використану електроенергію з січня 2019 року проводяться виключно на підставі обсягів електричної енергії, переданих АТ «Харківобленерго» до ПрАТ «Харківенергозбут». За період з 01.01.2019 року (покази ЗКО «023608») по 31.12.2020 року (покази ЗКО «025488» - видалені) AT «Харківобленерго» надало обсяги споживання за особовим рахунком № [NUMBER] у 1880 кВт /год у сумі 1710,72 грн. 20.01.2021 року AT «Харківобленерго» на підставі контрольного знімання показів ЗКО «106536» змінили обсяги спожитої електричної енергії у спірному періоді, обсяги збільшені на 82928 кВт/год у сумі 35736,32 грн. На 31.01.2021 року на покази ЗКО «109084» за спірний період обсяги становлять 83596 кВт/год в сумі 140016,96 грн. ПрАТ «Харківенергозбут» зверталось до AT «Харківобленерго» листом з приводу уточнення обсягів спожитої електричної енергії за період з 01.01.2019 року до 28.10.2021 року та отримання результатів проведеної експертизи ЗКО від 02.04.2021 року. На підставі заяви [PERSON] до AT «Харківобленерго» вх. Від 07.04.2021 № ЗС-Б-271 проведена експертиза ЗКО № 020971 типу СТ-ЗА08Д 2010 року виготовлення, яким здійснювався облік обсягу споживання електричної енергії. За результатами проведеної експертизи в цеху з ремонту засобів вимірювальної техніки AT «Харківобленерго» ЗКО № 020971 визнано придатним, зауважень та відхилень у роботі ЗКО не виявлено, про що складено акт проведення експертизи лічильника від 07.04.2021 року № 144. У листопаді 2021 року AT «Харківобленерго» виконало корегування показів ЗКО на 01.01.2019 року (показ «023608» змінено на «063612») та обсягів спожитої електричної енергії за період з 01.01.2019 року по 20.01.2021 року, які становлять 42924 кВт/год. На 31.01.2021 року АТ «Харківобленерго» надало покази ЗКО «109084» (розрахункові), чим збільшило передані обсяги спожитої електричної енергії на 2548 кВт/год. За результатами проведеного коригування щомісячного обсягу спожитої електричної енергії, на покази ЗКО «006749» від 31.10.2021 року (розрахункові) та оплаті за період з 01.01.2019 року по 31.10.2021 року на загальну суму 5168,72 грн. заборгованість становила 74293,84 грн. Згідно останніх отриманих від AT «Харківобленерго» даних ЗКО «006738» від 30.09.2022 року. Заборгованість складає 74278,00 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 20 лютого 2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, не визнає, вважає їх необґрунтованими та незаконними. Відповідно до висновків Державної інспекції енергетичного нагляду України, роботи по заміні лічильника 28.11.2016 року не були погоджені зі споживачем і лічильник був встановлений без присутності споживача, покази приладу зафіксовані одноосібно представниками АТ «Харківобленерго», що є порушенням п. 6.5.1 глави 6.5 розділу VI Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ), згідно якого технічна перевірка вузлів обліку у споживачів здійснюється оператором системи у присутності споживача, або іншої особи, яка допустила оператора системи на об`єкт споживача для проведення перевірки. Також порушення вимог даного пункту відбувалось у подальшому у період з 28.11.2016 року по 20.01.2021 року представниками АТ «Харківобленерго». А саме не проводились періодичні контрольні огляди комерційного приладу обліку помешкання споживача. Внаслідок цих дій до особового рахунку заносились викривлені дані щодо фактичних обсягів споживання електричної енергії. На проханням відповідача у 2018 році була створена комісія, яка зняла лічильник за адресою [ADDRESS] , оскільки 28.11.2016 року, без його відома, для його домоволодіння був встановлений віддалений лічильник електроенергії за адресою [ADDRESS] . В період з 2015 року по 2021 року останній вчасно сплачував рахунки за електроенергію, що підтверджує АТ КБ «ПриватБанк», з яким був укладений договір. Умови платежу були встановлені по заборгованості, тому списання відбувались на ті суми, які за особовим рахунком надсилав постачальник послуг ПрАТ «Харківенергозбут» Після встановлення нового лічильника 02 квітня 2021 року за адресою [ADDRESS] середньомісячна плата за електроенергію складала 400 грн. Тому позивач вважає, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» щодо заборгованості в розмірі 74278,00 грн. є необґрунтованими. 22 березня 2023 року представником ПрАТ «Харківенергозбут» було надано до суду відповідь на відзив, в якому останній позовні вимоги підтримав та зазначив, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав позивачем. Також 03 квітня 2023 року відповідачем була подана зустрічна позовна заява до ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» в якому [PERSON] просив суд визнати дії АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» по нарахуванню некоректних показань приладу обліку за період з 01.01.2019 року до 02.04.2021 року неправомірними, зобов`язати відповідачів провести перерахунок спожитої електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в домоволодінні, що розташоване по [ADDRESS] за період з 01.2019 року до 02.04.2021 року виходячи із середньомісячного споживання, зафіксованого після 02.04.2021 року та стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 140000,0грн. Зустрічний позов обґрунтований тим, що між [PERSON] та АТ «Харківобленерго» був укладений договір на користування електричною енергією від 09.08.2000 року №Н-13624/18922/3 на підставі якого за адресою [ADDRESS] було встановлено засіб обліку САП -195 №018235. На його ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] . 11.02.2003 року було укладений новий договір про користування електричною енергією. У 2015 році для оплати за спожиту електричну енергію через мобільний додаток Приват24 підключено послугу регулярний платіж. Відповідно до цієї послуги з рахунку щомісячно проводились списання грошових коштів за спожиту електроенергію «по заборгованості», тобто списання відбувались на ті суми, які за особовим рахунком надсилав постачальник послуг AT «Харківобленерго», а в подальшому ПАТ «Харківенергозбут». У 2019 року позивач за зустрічним позовом помітив, що суми рахунків за спожиту електроенергію значно зменшились, при цьому споживання електроенергії залишилося незмінним. Тоді останній звернувся із заявою до AT «Харківобленерго». За його заявою була створена комісія, яка при виході за адресою встановила, що за особовим рахунком було встановлено новий прилад обліку, повідомила, що цей прилад був встановлений в трансформаторній будці, а не за адресою домоволодіння, і облік спожитої електроенергії ведеться за показаннями цього приладу. Також комісією було демонтовано прилад обліку САП-195 №018235, що знаходився на території домоволодіння. При цьому жодних документів, зокрема актів про демонтаж приладу обліку та встановлення нового приладу з фіксацією показань приладів надано не було, також не було надано протокол виходу комісії на місце проживання. Також за результатами вказаного виходу комісії [PERSON] було роз`яснено, що після зняття контрольних показань приладу обліку буде зроблено перерахунок за спожиту електроенергію. Під час роботи комісії до візуального огляду лічильника споживання електроенергії, що був встановлений в ТП-1527, споживача допущено не було, посилаючись на те що лічильник знаходиться в трансформаторній будці і туди можливий доступ лише робітників AT «Харківобленерго», які мають відповідний допуск на проведення огляду та робіт з високовольтним обладнанням. Тобто [PERSON] не мав можливості побачити показання приладу обліку за його особовим рахунком. У січні 2021 року [PERSON] було виставлено до сплати рахунок за спожиту електроенергію на суму 74,70 грн. із зазначенням спожитої електроенергії у розмірі 83 кВт. У лютому 2021 року було виставлено до сплати рахунок за спожиту електроенергію на суму 140016,96 грн. із зазначенням обсягу спожитої електроенергії у розмірі 2500 кВт за місяць та перерахованими обсягами у розмірі 82976 кВт. 02.04.2021 року відповідно до пропозиції відповідача, [PERSON] надав доступ до свого домоволодіння. В цей день електричний лічильник типу СТ-ЗА08Д № 020971, що знаходився в ТП-1527, був знятий на метрологічну експертизу, а за адресою домоволодіння по [ADDRESS] на фасаді будинку був встановлений засіб обліку типу №К2301АРЗ0000.011 №10462738. За результатами експертизи ЗКО №020971 визнано придатним, зауважень та відхилень у роботі ЗКО не виявлено, про що складено акт проведення експертизи лічильника від 07.04.2021 року № 144. Копію акту про результати експертизи [PERSON] до цього часу не вручено, хоча експертизу проводили за його замовлення та він сплатив за неї в повному обсязі. Після цього [PERSON] сплачував за спожиту електричну енергію відповідно до показань ЗКО №10462738, який був встановлений на фасаді будинку. Відповідно до показань ЗКО №10462738 споживання електроенергії склало: в квітні 2021р. - 196кВт, в травні 2021р. - 217кВт, в червні 2021р. -210кВт, в липні 2021р. - 207кВт, в серпні 2021р. - 116кВт, в вересні 2021р. -173кВт. Тобто відповідно до показань ЗКО всього мною було спожито з 02.04.2021р. по 06.10.2021р. 1119кВт, середньомісячне споживання електроенергії склало 186,5кВт. Ці відомості підтверджуються довідкою абонента від 09.11.2022 року, що була додана ПАТ «Харківенергозбут» до первісного позову. 06.10.2021 року постачання електроенергії за адресою [PERSON] було припинено. Про припинення електропостачання відповідно до вимог розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 заздалегідь не попередили, хоча відповідач у своєму первісному позові стверджує, що таке попередження було направлено та отримано. Некваліфіковані дії персоналу відповідачів полягає у тому, що протягом п`яти років не проводились контрольні огляди приладу обліку мого домоволодіння, заміна приладу обліку була проведена з порушенням вимог законодавства та умов договору, встановлення нового приладу обліку було здійснено далеко за межами мого домоволодіння та без можливості мого доступу до нього. [PERSON] стверджує, що таке тривале порушення прав споживача, некваліфіковані дії персоналу відповідачів є підставами для перерахунку спожитої за особовим рахунком електроенергії відповідно до середньомісячного споживання, зафіксованого після 02.04.2021 року. Тривалим порушенням відповідачами прав споживача [PERSON] була спричинена й моральна шкода. Крім цього, відключення домоволодіння від електропостачання відбулось без попередження, в жовтні на початку опалювального сезону. При зниженні температури повітря будинок швидко охолонув, комфортне проживання в ньому було неможливо. В зв`язку із цим [PERSON] захворів та проходив тривале лікування спочатку в умовах стаціонару, а потім амбулаторно. Основною лікувальною рекомендацією після виписки з лікарні було «уникати переохолодження», що неможливо було здійснити в зв`язку із відсутністю електроенергії. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 рок зустрічна позовна заява прийнята до розгляду, справи були об`єднані в одне провадження. 02 червня 2023 року від представника АТ «Харківобленерго» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого нарахування за період з 28.11.2016 року по 20 січня 2021 року проводились за середньомісячним споживанням, виходячи з даних ЗКО отриманих від споживача. Позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» підтримали у повному обсязі. Також 07 червня 2023 року від ПрАТ «Харківенергозбут» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви, посилаючись на правильність розрахунків заборгованості та недоведеність спричиненої моральної шкоди. 20 липня 2023 року [PERSON] надав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виклавши пояснення аналогічні зазначеним у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» позов підтримали, просили суд його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні заявлені у первісному позові вимоги не визнали. Позовні вимоги зустрічної позовної заяви підтримали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Харківобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач є побутовим споживачем електричної енергії, що постачається ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, буд. 81, згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З довідки ПрАТ «Харківенергозбут» вбачається, що на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території» передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Згідно з п. 5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За період з 01.01.2019 року по 30.09.2022 за вказаною адресою, згідно довідки провідного інженера по роботі з побутовими споживачами Північного РРСЦ, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 74278,00 грн. Відповідно до протоколу засідання комісії ІКЦ від 10.11.2021 року № 6 20.01.2021 року AT «Харківобленерго» на підставі контрольного знімання показів ЗКО «106536» змінили обсяги спожитої електричної енергії у спірному періоді, обсяги збільшені на 82928 кВт/год у сумі 35736,32 грн. На 31.01.2021 року на покази ЗКО «109084» за спірний період обсяги становлять 83596 кВт/год в сумі 140016,96 грн. Проведена експертиза ЗКО № 020971 типу СТ-ЗА08Д 2010 року виготовлення, яким здійснювався облік обсягу споживання електричної енергії. За результатами проведеної експертизи в цеху з ремонту засобів вимірювальної техніки AT «Харківобленерго» ЗКО № 020971 визнано придатним, зауважень та відхилень у роботі ЗКО не виявлено. Відповідно до листа державної інспекції енергетичного нагляду України від 06 Груня 2021 року надано за зверненням [PERSON] , доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії' (далі - Договір), який укладається між ОСР та Споживачем. Догові;) укладається відповідно до умов ПРРЕЕ. За інформацією АТ «Харківобленерго» з 28.11.2016 засіб комерційного обліку (далі - ЗКО) зав. № 020971 типу СТ-ЗА08Д був встановлений в ТП-1527 з показами «020002», акт заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункового засобу обліку у побутовому секторі від 28.11.2016 №009633. Роботи проводились без присутності [PERSON] , місце встановлення лічильника з [PERSON] не погоджено, покази приладу обліку, зафіксовані одноосібно представниками АТ «Харківобленерго», що є порушенням п. 6.5.1 глави 6.5 розділу VI ККОЕЕ, згідно якого технічна перевірка вузлів обліку у споживачів здійснюється оператором системи у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). Також порушення вимог даного пункту відбувалось у подальшому - у період з 28.11.2016 року по 20.01.2021 року, представниками АТ «Харківобленерго» не проводились періодичні контрольні огляди комерційного приладу обліку помешкання. Внаслідок цих дій до особового рахунку заносились викривлені дані щодо фактичних обсягів споживання електричної енергії. Суд не бере до уваги твердження представника АТ «Харківобленерго» відповідно до якого нарахування за період з 28.11.2016 року по 20 січня 2021 року проводились за середньомісячним споживанням, виходячи з даних ЗКО отриманих від споживача. Оскільки [PERSON] у вказаний період не мав доступу до засобу комерційного обліку. Зважаючи на вищевказані численні порушення допущені працівниками АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут», фактичну відсутність доступу [PERSON] до засобу комерційного обліку суд вважає, що позивач не навів достатніх доказів виникнення у відповідача зобов`язань по погашенню заборгованості за електричну енергію у вказаному обсязі та за вказаний спірний період. Інших належних доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем суду не надано. Щодо позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди у розмірі 140000,0грн. суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач в своєму позові зазначає, що моральна шкода полягає в тому, що у зв`язку з неправомірними діями відповідачів погіршився його фізичний стан. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 22 листопада 2021 року [PERSON] поставлено діагноз Covid 19. Доказів на підтвердження причинного зв`язку із відключенням електропостачання та наявності підстав для відшкодування відповідачами моральної шкоди, позивачем суду не надано. З огляду на викладене, належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведено, що діями відповідачів позивачу було завдано саме моральну шкоду. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наведених вище підстав. Щодо позовної вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідачів провести перерахунок спожитої електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в домоволодінні, що розташоване по [ADDRESS] за період з 01.01.2019 року до 02.04.2021 року виходячи із середньомісячного споживання, зафіксованого після 02.04.2021 року, суд зазначає, що перерахування за вказаний період має здійснюватися за правилами та методиками визначеними уповноваженим органом. Фактичне споживання позивачем електроенергії за період після 02.04.2021 року у певному обсязі не може свідчити про аналогічні об`єми споживання у період з 01.01.2019 року до 02.04.2021 року. Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного та зустрічного позову, оскільки позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Оцінюючи інші доводи та аргументи сторін та їх представників, викладені у первісному та зустрічному позові, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed