Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Карлаш Іван Анатолійович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, у якому просить: - визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 06.05.2021 року за № 29801 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 28 880 грн. 28 коп. таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь [PERSON] 22 681 грн. 80 коп. безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис за №29801 від 06.05.2021 р. про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 28 880 грн. 28 коп. Постановою приватного виконавця Хрипти Олександра Олександровича від 13.10.2021 р. було відкрито виконавче провадження №67128712. Постановою приватного виконавця Хрипти Олександра Олександровича від 11.11.2021 р. було звернуто стягнення на доходи Позивача з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом. Постановою приватного виконавця Хрипти Олександра Олександровича від 07.06.2023 р. ВП було передано приватному виконавцю Роману Роману Михайловичу. Постановою приватного виконавця Романа Романа Михайловича від 07.06.2023 р. BП було прийнято до його провадження. На теперішній час виконавче провадження триває. Позивач вважає виконавчого напису нотаріуса незаконним, а тому таким, що не підлягає виконанню, оскільки з 22.02.2017 року нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. Крім того, вказує, що не погоджується із розміром заборгованості, тому така не є безспірною. Також зазначає, що оскільки виконавчий напис є незаконним, то з відповідача на його користь підлягають стягненню безпідставно отримані грошові кошти, які були перераховані в рамках вказаного виконавчого провадження. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2023 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів залишено без руху (а.с.30-31). При цьому, 13.07.2023 року представником позивача адвокатом Карлаш І.А. усунуто вказані в ухвалі недоліки, долучено квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України)(а.с.71-72). Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Карлаш І.А. подано клопотання про витребування доказів (а.с. 7-11), проте 12.07.2023 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів та посить залишити клопотання про витребування доказів без розгляду, відтак клопотання про витребування доказів не розглядалося судом. (а.с. 35-53). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2023 року заяву представника позивача адвоката Карлаш І.А. про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №29801 від 06.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 28 880 грн. 28 коп., у виконавчому провадженні № 67128712. (а.с.63-66). Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив, згідно довідки про доставку електронного документу ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 17.07.2023 року в його електронний кабінет. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович пояснень щодо позову не подавав. Від третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича пояснень щодо позову не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ніхто не подавав, тому у відповідності до положень ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 25.09.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено кредитний договір №2066310 (а.с.38-43). Право вимоги за кредитним договором №2066310 від 25.09.2020 року відступлено відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги №60-МЛ від 26.01.2021 року. 06.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №29801 яким пропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за період 25.01.2021 року по 06.05.2021 року суму в розмірі 6840,00 (шість тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.) - заборгованість за тілом кредиту; 21110,28 (двадцять одна тисяча сто десять грн. 28 коп.) - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; - загальна заборгованість [PERSON] становить 28880,28 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят грн. 28 коп.) (а.с.45). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської Області Хриптою Олександром Олександровичем від 13.10.2021 року відкрито виконавче провадження №67128712 на підставі виконавчого напису №29801 від 06.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 28880,28 грн. (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської Області Хриптою Олександром Олександровичем від 11.11.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №67128712 на підставі виконавчого напису №29801 від 06.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 28880,28 грн, постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 32884,21 грн. (а.с.15). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича передано виконавчий документ №67128712 на підставі виконавчого напису №29801 від 06.05.2021 року згідно договору про заміщення приватного виконавця від 23.12.2022 року , приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Хрипта О.О. у зв`язку із зупиненням діяльності заміщено на приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. (а.с.16). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Романа Михайловича прийнято виконавче провадження №67128712 на підставі виконавчого напису №29801 від 06.05.2021 року згідно договору про заміщення приватного виконавця від 23.12.2022 року у зв`язку із зупиненням діяльності(а.с.17). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно з ч.3 ст.3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). У частині 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 1 ч. 2 ст.11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, не погоджується із розміром заборгованість та заперечує, що вона є безспірною. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа №569/8884/17 (провадження № 61-48189св18) у постанові від 14.08.2019. Частинами 1-4 ст.12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається із матеріалів справи, у такій відсутні докази надіслання відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позивачу письмової вимоги про сплату боргу. Відповідач отримавши позовну заяву з додатками, доказів на спростування твердження позивача про не отримання ним письмової вимоги про сплату боргу не надав. Вказана обставина є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, позивач не погоджується із розміром заборгованості, та зазначає, що заборгованість не є безспірною. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, для його вчинення був поданий кредитний договір не посвідчений нотаріально і приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович не переконався належним чином у безспірності характеру правовідносин між відповідачем та позивачем, не перевірив дійсність суми заборгованості за кредитним договором, а отже заявлена відповідачем до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною на момент вчинення виконавчого напису, відтак наявні підстави для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Щодо повернення позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» коштів у сумі 22681,80 грн., примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано докази безпідставного набуття коштів відповідачем, такі обставини перевірені та встановлені під час судового розгляду, підтверджені за допомогою письмових доказів, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи наведене, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2023 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2684,00 грн. судового збору (2147,20 грн. за позовну вимогу немайнового характеру + 536,80 за звернення із заявою про забезпечення позову), які підтвердженні квитанціями про сплату судового збору (а.с.56, 61). На підставі наведеного,

Outcome: approved