Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа Приватний нотаріус\~Білгород-Дністровського\~міського нотаріального\~округу Тітова\~Т.С. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якому просив суд: - встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , правовстановлюючого документу договору дарування будинку від 21 березня 2002 року, укладеному між, [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, який посвідчений 21 березня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований у реєстрі за №1858. Обґрунтування заявлених вимог 21 березня 2002 року, між [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір дарування, який посвідчений 21 березня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований у реєстрі за №1858. Згідно вищевказаного договору дарування будинку від 21 березня 2002 року, [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] , прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Однак, як виявилося згодом, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., у договорі дарування будинку від 21 березня 2002 року по-батькові заявника було помилково вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». На даний час заявник має намір розпорядитися нерухомим майном, належним йому на праві власності, а саме житловим будинком, що знаходиться у [ADDRESS] , у зв`язку з чим він звернувся до нотаріальної контори задля укладення цивільно-правового договору. Однак нотаріусом було відмовлено заявнику у посвідченні цивільно-правового договору, оскільки у договорі дарування будинку від 21 березня 2002 року, укладеного між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., допущено описку у написання по-батькові заявника, яке помилково вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказана розбіжність виникла через механічну описку, яку допущено посадовою особою під час реєстрації договору дарування. Внаслідок такої помилки у правовстановлюючому документі заявник не можу здійснити укладення цивільно-правового договору та розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном. Таким чином, на даний час виникла необхідність встановлення факту належності заявнику, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , правовстановлюючого документу договору дарування будинку від 21 березня 2002 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, який посвідчений 21 березня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований у реєстрі за №1858. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в заяві та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився. Згідно ч.3ст.211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1\~ст.293 ЦПК України). Судом встановлено, що 21 березня 2002 року, між [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір дарування, який посвідчений 21 березня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований у реєстрі за №1858. Згідно вищевказаного договору дарування будинку від 21 березня 2002 року, [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] , прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Однак, як виявилося згодом, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., у договорі дарування будинку від 21 березня 2002 року по-батькові заявника було помилково вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». На даний час заявник має намір розпорядитися нерухомим майном, належним йому на праві власності, а саме житловим будинком, що знаходиться у [ADDRESS] , у зв`язку з чим він звернувся до нотаріальної контори задля укладення цивільно-правового договору. Однак нотаріусом було відмовлено заявнику у посвідченні цивільно-правового договору, оскільки у договорі дарування будинку від 21 березня 2002 року, укладеного між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., допущено описку у написання по-батькові заявника, яке помилково вказане як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказана розбіжність виникла через механічну описку, яку допущено посадовою особою під час реєстрації договору дарування. Внаслідок такої помилки у правовстановлюючому документі заявник не може здійснити укладення цивільно-правового договору та розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном. Таким чином, на даний час виникла необхідність встановлення факту належності заявнику, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , правовстановлюючого документу договору дарування будинку від 21 березня 2002 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, який посвідчений 21 березня 2002 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований у реєстрі за №1858. Згідно з ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12\~Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з допущеною помилкою у договорі дарування будинку від 21 березня 2002 року, було невірно зазначено відомості щодо по-батькові заявника. Висновки за результатами розгляду справи За таких обставин, оскільки факт належності вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає і з врахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved