Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із заявою, за участю заінтересованої особи - Богодухівської міської ради Харківської області, у якій просить встановити факт, постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] з 20 квітня 2022 року до часу відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Все своє майно на випадок своєї смерті вона заповідала заявниці [PERSON] відповідно до заповіту від 25.11.2013, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 330. Вказала, що інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, вона звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, де за її заявою було відкрито спадкову справу за № 70949363 у спадковому реєстрі. Однак, постановою від 18.07.2023 за вих. № 835/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи та не прийняла спадщину. Заявниця стверджує, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавицею, а тому прийняла спадщину. Вказане підтверджується довідкою Гутянського старостинського округу Богодухівської міської ради Харківської області та довідкою переселенця з Державного порталу «Дія» № 6304-7500211648. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій до суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Богодухівської міської ради Харківської області у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що Богодухівська міська рада не заперечує проти заяви [PERSON] .. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2022, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Первухинка Богодухівського району Харківської області (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області 25.11.2013, відповідно до якого все своє майно, де б таке не було і з чого б не складалось, і все те, що буде належати їй і все, на що вона за законом матиме право, вона заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с.6). 18.07.2023 Богодухівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 305/2023 після смерті [PERSON] (номер у спадковому реєстрі - 73228370). Спадкова справа заведена за заявою [PERSON] (а.с.7). Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори від 18.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та не прийняла спадщину (не була подана заява у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не є малолітньою, неповнолітньою, недієздатною особою). У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею [PERSON] в будинку по [ADDRESS] з 20.04.2022 до часу відкриття спадщини - [INFO] . Відповідно до довідки Гутянського старостинського округу № 821 від 21.07.2023 [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані та проживали внутрішньо переміщені особи - [PERSON] , 1964 року народження (довідка від 20.04.2022 № 6304-7500211648), [PERSON] , [PERSON] , 2016 року народження (а.с.8). Згідно з наданою позивачкою довідкою переселенця № 6304-7500211648 від 20.04.2022 [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.1964 та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.1985, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON] ) (а.с.10). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.10.1999, [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована з 19.05.1987 за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Таким чином, з урахуванням зареєстрованого місця проживання [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи (з 20.04.2022 [ADDRESS] ), зазначеного в довідці переселенця № 6304-7500211648 від 20.04.2022, а також відомостей зазначених у довідці Гутянського старостинського округу № 821 від 21.07.2023 (на момент смерті [PERSON] з нею була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] внутрішньо переміщена особа [PERSON] ), підтверджується факт проживання [PERSON] з 20.04.2022 по день її смерті - [INFO] разом із заявницею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем, [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою : [ADDRESS] . Встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем необхідно заявниці для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved