Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 227 471, 90 грн заборгованості по коштам, які належать позивачу, як спадкоємцю після смерті дядька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що складається з пенсійних виплат, доплат, в тому числі за рішенням суду від 29.03.2021 року у справі №240/22907/21. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №240/22907/21 задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати із 10.02.2021 року підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 10.02.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішення набрало законної сили. За життя дядько позивача відповідно до вищевказаного рішення суду отримав лише частину коштів на виконання такого рішення. На запит позивача з приводу нарахованих коштів відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду відповідач проінформував позивача, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 року у справі №240/22907/21 виконано, питання виплат за таким рішенням суду може бути вирішено за умови зміни сторони стягувача. Відповідно до змісту позову, сума недоотриманих коштів за рішенням суду із розрахунку двох мінімальних заробітних плат за період з 10.02.2021 року по 31.12.2021 року становить 227471, 90 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті дядька порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 30). Ухвалою суду від 14.07.2023 року, після усунення позивачем недоліків, у справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 39). Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, зазначив, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Представник відповідача зазначив, що розрахунок заборгованості, зазначений позивачем у позовній заяві, визначений ним самостійно, та не може бути взятий до уваги, оскільки він здійснений без застосування чинного законодавства, в довільній формі. Нарахування на виконання рішення суду суми заборгованості належить до виключної компетенції ГУ ПФУ у Житомирській області. До відзиву на позовну заяву додано копію Витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та копію розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918160161710 - [PERSON] , з якої встановлено, що сума до сплати становить 227471, 90 грн за період з 10.02.2021 року по 30.09.2022 року. Відповіді на відзив позивачем не подано. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №240/22907/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати [PERSON] з 10.02.2021 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 10.02.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішення набрало законної сили (а.с.19-21). [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2022 (а.с. 13). Факт рідства позивача і [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00012018150 від 10.04.2013 року, свідоцтвом про народження [PERSON] , довідками Дружбівського старостинського округу №279 від 07.04.2023 року та №390 від 06.06.2023 року, з яких, зокрема, встановлено, що позивач до дня смерті дядька [PERSON] дійсно постійно проживали разом в [ADDRESS] і вели спільне підсобне господарство, заповітом від 20.03.2023 року, посвідченим старостою Олевської міської ради смт. Дружба Коростенського району Житомирської області [PERSON] , яким [PERSON] заповів позивачу все своє майно (а.с. 9 - 15). [PERSON] зверталася до відповідача з листом, в якому просила виплатити їй, як племінниці померлого [PERSON] , нараховані та не виплачені йому за життя кошти згідно рішення від 29.03.2022 року по справі №240/22907/21 в сумі 227471, 90 грн (а.с. 16). У відповідь на такий лист відповідач проінформував позивача, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 року у справі №240/22907/21 виконано, питання виплат за таким рішенням суду може бути вирішено за умови зміни сторони стягувача (а.с. 17-18). Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918160161710 - [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №240/22907/21 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії на територіях радіоактивного забруднення за період з 10.02.2021 по 30.09.2022 року, який здійснений ГУ ПФУ у Житомирській області та долучений відповідачем до відзиву, сума доплати становить 227471, 90 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є племінницею [PERSON] , а відтак, за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд прийшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого дядька відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №240/22907/21 порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. При визначенні суми, яка підлягає до стягнення з відповідача згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №240/22907/21, суд враховує, що як розрахована позивачем, так і відповідачем згідно розрахунку сума, що підлягає виплаті є однаковою - [NUMBER] , 90 грн. Суд зауважує, що нарахування пенсії є виключною компетенцією відповідача, тому, суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та втручатись в його дискреційні повноваження. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2274, 71 грн.

Outcome: approved