Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Заявник [PERSON] ; заінтересована особа: Черкаський районний сектор УДМС України в Черкаській області; звернулася до суду із заявою, у якій просить суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився в с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , безвісно відсутнім; - початком безвісної відсутності вважати 01 липня 2021 року. Вказані вимоги обґрунтовано тим, що заявник [PERSON] , [INFO] , має сина [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився в Вергуни Черкаського району Черкаської області, зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначає, що 24 липня 2015 року її син [PERSON] одружився з [PERSON] та від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Також, заявник вказує, що 19 травня 2021 року її син [PERSON] поїхав на роботу у місто Київ, де офіційно працював на одному із об`єктів «Великого будівництва», а з 12 червня 2021 року із [PERSON] припинився зв`язок та з того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявник із дружиною намагалися встановити місце знаходження [PERSON] . Із офіційною\~заявою про\~зникнення сина\~до Черкаського\~районного управління\~поліції ГУНП\~в Черкаській\~області заявник\~звернулась 22\~червня 2021\~року. За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження за № 12021250310001601 від 23 червня 2021 року за ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, заявник стверджує, що на даний час місце знаходження сина [PERSON] їй невідоме, а тому вона вимушена звертатись до суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім. Відтак, задоволення заяви для заявника має юридичне значення, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується, що передбачено чинним законодавством України. Окремо, заявник наголошує на тому, що вона має дуже малий дохід, на утриманні у неї є ще один дорослий син, який тяжко хворіє, а тому вона змушена сплачувати комунальні послуги за [PERSON] , що є дуже значним навантаженням на її бюджет. Враховуючи вказані обставини, заявник змушена була звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 01 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 листопада 2023 року. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. При цьому, заявник подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Черкаський районний сектор УДМС України в Черкаській області про причини неявки суд не повідомив. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За приписами частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 жовтня 1993 року. 24 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 14. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11 листопада 2015 року. Відповідно до копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12021250310001601 від 23 червня 2021 року, встановлено, що до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області 22 червня 2021 року надійшли матеріали по заяві гр. [PERSON] про те, що з 19 травня 2021 року її син [PERSON] , [INFO] , поїхав на роботу до м. Києва, де працював на одному із об`єктів «Великого будівництва», а з 12 червня 2021 року із ним припинився зв`язок та його місцезнаходження наразі не відоме. З копії листа Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області № 17266/46/02-2023 від 26 жовтня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває у розшуку за Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області від 02 липня 2021 року. Станом на 25 жовтня 2023 року місцезнаходження [PERSON] , не встановлено. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/007683170 від 25 вересня 2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також, із витягу з реєстру територіальної громади № 2023/007683072 від 25 вересня 2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із акту обстеження житлово побутових умов заявника від 25 вересня 2023 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , крім заявника [PERSON] , [INFO] , зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 травня 2018 року по справі № 225/1297/17, безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 Цивільного Кодексу України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2018 року по справі № 225/882/17. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц). З аналізу вищезазначених правових норм випливає, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Отже,\~судом встановлено,\~що син\~заявника \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~19\~травня 2021\~року виїхав\~до міста\~Києва де\~працював на\~одному із\~об`єктів\~«Великого будівництва»,\~а з\~12\~червня 2021\~року із\~ним припинився\~зв`язок\~та його\~місцезнаходження наразі\~не відоме.\~Звернення заявника\~до поліції\~з приводу\~зникнення [PERSON] \~та самостійні\~пошуки не\~дали жодних\~результатів.\~Визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім необхідне заявнику для вирішення матеріальних питань, пов`язаних з оплатою житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене,\~неможливість встановити\~місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання його безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення підтверджується доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, і ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved