Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Київська» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком і просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20095,48 грн., судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Позов мотивований тим, що відповідно до рішення Вінницької міської ради від 28.09.2018 року №1352 Міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора №15» перейменовано на Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія Київська»». Згідно з установчими документами МКП «Управляюча компанія «Київська»» одним із напрямів діяльності підприємства є управління житловими будинками, що відповідає основному виду економічної діяльності юридичної особи комплексне обслуговування об`єктів. Відповідно до Договору № 01/07/2018-35 від 23.03.2019 року Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія Київська»» як Управитель надає співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до умов укладеного Договору заявник свої зобов`язання виконує належним чином, однак відповідач ухиляється від добровільного виконання в повному обсязі зобов`язань, внаслідок чого станом на 31.05.2023 року виникла заборгованість у розмірі 20095,48 гривень. Відповідач [PERSON] є співвласником на праві приватної власності приміщення №2 першого поверху, загальною площею 50,1 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Виконкомом Вінницької міської ради. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. Ухвалою суду від 30.08.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подала. Звернулась до суду із заявою про застосування строку позовної давності до позовних вимог з серпня 2011 р. по липень 2020 р. включно. В цій же заяві зазначила про те, що позовні вимоги з серпня 2020 р. по травень 2023 р. не визнає, вважає нарахування за цей період та факт надання послуг, які нібито спожиті відповідачем, не доведеними належними та допустимими доказами. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, а щодо позовних вимог за період з серпня 2020 р. по травень 2023 р. включно у зв`язку з їх недоведеністю. Дослідивши письмові пояснення позивача в позовній заяві, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з установчими документами МКП «Управляюча компанія «Київська» одним із напрямів діяльності підприємства є управління житловими будинками, що відповідає основному виду економічної діяльності юридичної особи комплексне обслуговування об`єктів. Відповідно до Договору №01/07/2018-35 від 23.03.2019 р. МКП «Управляюча компанія Київська» як Управитель надає співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. За розрахунком позивача станом на 31.05.2023 року заборгованість [PERSON] перед МКП «Управляюча компанія Київська» складає 20095,48 грн. Відповідач [PERSON] є співвласником на праві приватної власності приміщення №2 першого поверху, загальною площею 50,1 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Виконкомом Вінницької міської ради. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово- комунальні послуги». Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 зазначеного Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п`ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучо-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунку 3612 з жовтня 2019 року по травень 2023 року та Актів звірок взаємних розрахунків за період: з серпня 2011р. по 31.05.2023 року заборгованість відповідача перед МКП «Управляюча компанія Київська» складає 20095,48 грн. На підтвердження факту надання послуги протягом вказаних періодів, за який позивач як управитель нараховує відповідачу плату за послуги позивачем подано такі докази: акти виконаних робіт, картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою : [ADDRESS] , що знаходиться на обслуговуванні МКП «Управляюча компанія «Київська». Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. До позовної заяви подано письмові докази картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою: [ADDRESS] за період з березня 2019 р. по травень 2023 р. включно (а.с. 85-147). За період до березня 2019 р. такі письмові докази позивачем не подано. Оцінюючи картки фактичної собівартості утримання будинку у взаємному зв`язку з іншими доказами актами виконаних робіт МКП «Управляюча компанія «Київська» (а.с.60-80), то за цей період з березня 2019 р. по травень 2023 р. подано акти з підписами уповноважених представників (мешканців, співвласників будинку [ADDRESS] ) за березень 2019 р. (а.с. 74), квітень 2019 р. (а.с. 73), серпень 2019 р. (а.с. 73), листопад 2019 р. (а.с.62, 73), грудень 2019 р. (а.с.62), січень 2020 р. (а.с.72), лютий 2020 р. (а.с. 72), січень 2021 р. (а.с. 61). Решта актів виконаних робіт за період березень 2019 травень 2023 р. або ж не подані до позовної заяви, а якщо частина з них подана, то не містить підпису уповноваженої особи співвласників багатоквартирного будинку, що не доводить виконання Управителем робіт в будинку та на прибудинковій території. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період 01.10.2018 31.05.2023 (а.с.51), оборотно-сальдової відомості по рахунку 3612 за жовтень 2019 травень 2023 (а.с. 81, 82) та оборотно-сальдової відомості (а.с. 83-84) нарахування за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за період з березня 2019 р. по травень 2020 р. включно складають по 171,34 грн. щомісячно (за 9 місяців) і за січень 2021 р. 289,58 грн., а разом за період з березня 2019 р. по травень 2020 р. включно складають 1831,64 грн. На переконання суду, оборотно-сальдові відомості по рахунку 3612 за жовтень 2019 р. по травень 2023 року є одностороннім документом, складеним позивачем, до якого можуть вноситись будь-які відомості за волевиявленням управителя. Акт звірок взаємних розрахунків за період з серпня 2011 р. по 31.05.2023 року (а.с. 51) та акт звірок взаємних розрахунків за період з серпня 2011 р. по вересень 2018 р. не підписані відповідачем, а тому не приймаються судом, як належні та допустимі докази. Підсумовуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги на суму 1831,64 грн. із заявлених 20095,48 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог з серпня 2011 р. по липень 2020 р. суд зазначає про таке. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX на строк дії карантину продовжено трирічний строк позовної давності. Карантин в Україні відмінено з 01.07.2023р. відповідно до постанови КМУ №651 від 27.06.2023 р. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (9,1%) сума відшкодування на користь позивача судового збору складає 244,24 грн., за надання професійної правничої допомоги складає 364 грн.

Outcome: partial