Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. Виходячи із вказаних обставин, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у заочному порядку відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків, є учасником бойових дій та сплатив судовий збір. З позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2017 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позову. Встановлено у ході розгляду справи, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Також з`ясовано, що сторони у справі є батьками, наразі двох неповнолітніх дітей, утримання яких є їх обов`язком. Суд вирішує стягувати з відповідача аліменти на утримання спільних дітей частку від доходу відповідача, але не менше визначеного законом мінімального розміру. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи рішення у даному обсязі суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою та документально підтверджені судові витрати. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати за іншу та розглянуту судом вимогу. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved