Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Рогатюк А.І. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 25.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 310. Крім того, просить відновити дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.12.2012 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей. В силу різних поглядів на сімейне життя, взаємні права і обов`язки, ведення домашнього господарства, сім`я сторін фактично розпалась. Сторони з травня 2023 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, і наміру зберегти сім`ю немає. Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлення відповідачу за місцем його реєстрації. 16.10.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив їх задовольнити. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до\~ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 25.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, 25.12.2012 зареєстровано шлюб сторін по справі, про що зроблений відповідний актовий запис № 310. За твердженням обох сторін, викладених у заявах по суті спору, від шлюбу народилось двоє дітей неповнолітні: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємної допомоги, що є морально-правовою основою шлюбу за наявності бажання обох сторін, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1073 грн 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 12, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved