Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В.,Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Приватний нотаріус Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В. 15 липня 2021 року вчинила виконавчий напис № 102748, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості у розмірі 11 592 гривень. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріусу був вчинений з порушеннями, оскільки заборгованості не існувало, будь-якого договору з відповідачем позивач ніколи не укладав, вимоги є спірними. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 102748 від 15 липня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості у розмірі 11 592 гривень. Відзив на позовну заяву не надходив Процесуальні дії у справі Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою від 07 червня 2023 року залишив позовну заяву без руху та надав строк для усунення недоліків. Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою від 07 червня 2023 року залишив заяву про забезпечення позову без руху та надав строк для усунення недоліків. 09 червня 2023 року на адресу суду надійшла заява, якою були усуненні недоліки позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою від 12 червня 2023 року відкрив провадження у справі та призначив її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Комунарський районний суд м. Запоріжжя своєю ухвалою від 12 червня 2023 року задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, зупинив стягнення на підставі виконавчого документу. У судове засідання позивач та його представник, повідомлені своєчасно та належним чином, не прибули, до суду надали заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, в якій зазначили, що підтримують позовні вимоги і не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 26 липня 2023 року, на 15 вересня 2023 року та на 26 жовтня 2023 року, свого представника не направив, причини його неявки суду не відомі. Третя особа, приватний виконавець Якименко А.М., повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула, причини неявки суду не відомі. Третя особа, приватний нотаріус Грисюк О.В. повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула до суду, причини її неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивача не заперечує проти ухвалення заочного рушення, то суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Установлені судом фактичні обставини у справі Приватний нотаріус Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В. 15 липня 2021 року вчинила виконавчий напис № 102748, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості у розмірі 11 592 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.М. від 06 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67040871, на підставі виконавчого напису нотаріусу № 102748, вчиненого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості у розмірі 11 592 гривень. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Згідно із \~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, виконавчий напис вчинено відповідно до п. 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Пунктом 2 вказаної вище Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Тобто п. 2 зазначеної Постанови передбачений вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Так, у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 р., вказано, що судам апеляційної інстанції слід мати на увазі, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених\~Законом № 3425-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості згідно наданим документам для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, як було з`ясовано при вивчені виконавчого напису, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~було визнано незаконною та не чинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис оригіналу кредитного договору. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та не чинним. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України аналогічно зазначається, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.4 вказаної Глави зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню, оскільки при його вчиненні нотаріусом був порушений порядок та не перевірено безспірність вимог. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги від 17 січня 2023 року; акт розрахунку вартості прийому - передачі виконаних робіт від 01 червня 2023 року;квитанція до прибуткового касового ордеру яка підтверджує сплату [PERSON] адвокату Вельможко О.О. послуг у розмірі 4 400,00 грн.; ордер. Дослідивши надані стороною позивача докази на підтвердження розміру правої допомоги, дослідивши матеріали справи, враховуючи що відповідач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення витрат, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат за надані послуги слід задовольнити в повному обсязі, а саме в розмірі 4 400 грн. Суд вважає, що зазначена сума буде відповідати критерію співмірності, розумності та дійсної вартості наданих послуг. Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та 536,80 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved