Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів відмовлено. Повне рішення складено 21 квітня 2023 року. 27 квітня 2023 року адвокат Даниленко П.О. в інтересах ТОВ «Навіа Інвест» подав заяву про компенсацію судових витрат в розмірі 20600,00 грн. Судове засідання з розгляду вказаної заяви призначено на 23 травня 2023 року. 10 травня 2023 року представник відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі. 18 травня 2023 року адвокат Даниленко П.О. подав доповнення до заяви про розподіл судових витрат, в якій просив додатково стягнути 8 800 грн. 23 травня 2023 року представника - адвокат Такташов О.Я. подав пояснення, в яких заперечив проти задоволення вимог відповідача про компенсацію судових витрат, посилаючись на те, що відповідач подано відзив з орієнтовним розрахунком понесених судових витрат з пропуском строку на його подання, який не був прийнятий судом до розгляду, а також зазначає, що заяву про ухвалення додаткового рішення подано з пропуском строку на її подання, оскільки така заява подається до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому оскільки рішення ухвалено 14 вересня 2022 року, то останній день на подання такої заяви сплинув 19 вересня 2022 року. 23 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2023 року. 26 жовтня 2023 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні 30 жовтня 2023 року представник позивача надав пояснення по суті заяви та просив відмовити в її задоволенні. За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Щодо заперечень представника позивача про прийняття заяви з підстав пропуску строку на її подання в розумінні ст. 141 ЦПК України, суд зазначає наступне. 14 вересня 2022 року сторони були присутні в судовому засіданні з розгляду справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, надали свої пояснення по суті спору, в судових дебатах представник відповідача заявив, що ним будуть подані докази про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 14 вересня 2022 року за наслідками розгляду вищевказаної справи, скорочене рішення судом не проголошувалось у зв`язку з нез`явленням учасників судового засідання. Таким чином, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту рішення, тобто 21 квітня 2023 року. Із заявою про компенсацію судових витрат відповідач звернувся 26 квітня 2023 року, тобто у строк, передбачений ст. 141 ЦПК України, а тому суд відхиляє заперечення представника позивача щодо прийняття заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення з підстав пропуску строку на її подання. Щодо заперечень представника позивача проти прийняття заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення з підстав порушення приписів ч. 1 ст. 134 ЦПК України суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 цієї статті). Першою заявою по суті спору для відповідача є відзив на позовну заяву. Пунктом 8 частини 3 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що відзив було подано з пропуском строку на його подання та він не був прийнятий судом. Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Водночас представник позивача не обґрунтував, яким чином відсутність попереднього розрахунку суми витрат відповідача вплинуло на його процесуальні права чи обмежило його у їй здійсненні, а тому суд не вбачає перешкод для вирішення питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як визначено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 15 червня 2022 року між адвокатським об`єднанням «ЕКСПАТПРО» в особі адвоката Даниленка Платона Олександровича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Навіа Інвест» було укладено договір про надання правової допомоги № б/н, за умовами якого довіритель доручає, а Об`єднання зобов`язується забезпечити участь своїх учасників у представництві інтересів довірителя , зокрема в питаннях, що стосуються представництва його інтересів у судових спорах з [PERSON] (по справі № 756/10111/21). Згідно з додатком № 1 до договору розмір гонорару складає 20 600 грн, які мають бути сплачені в декілька етапів: 3000 грн - до початку вступу у справу та ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 756/10111/21; 8800- в процесі представництва інтересів товариства у справі, 8800 - після ухвалення та набрання законної сили рішенням. Сторони підписали Акт (від 25.04.2023) № 15/06.2022-25/04.2023, пунктом 2 якого підтвердили загальну вартість наданих послуг у розмірі 20600 грн., з яких фактично сплачено 11800 грн.. На підтвердження виконання умов договору представник відповідача долучив до заявиплатіжне доручення № 119 від 15.06.2022 на суму 3000,00 грн; платіжне доручення № 134 від 01.07.2022 на суму 8800,00 грн; квитанцію № 114 від 08.05.2023 на суму 8800,00 грн, а також виставлені рахунки до вказаних оплат. У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв суд звертається також до висновків Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, який наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18, № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial