Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

24.08.2023 позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/5692/22 від 25.10.2022 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач коштів на дитину не надає. Вказує, що відповідач працездатний, не має інших дітей, перебуває на заробітках закордоном, його приблизна щомісячна заробітна плата становить близько 2000 Євро, які він витрачає лише на власні потреби. Дитина потребує численних витрат на повноцінне харчування, одяг, духовний та фізичний розвиток, а також дитина часто хворіє, що тягне за собою додаткові витрати на лікування. Вважає, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, який отримує неофіційно. Відтак просить стягувати з відповідача аліменти на доньку у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 25.08.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру суддею отримано відповідь №198461 щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою від 28.08.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 26.09.2023, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 26.09.2023 розгляд справи відкладено на 12.10.2023, у зв`язку з поверненням поштового відправлення, скерованого відповідачу, з причин відсутності адресата за вказаною адресою. 06.10.2023 представником відповідача адвокатом Паращаком Н.Б. подано відзив на позовну заяву, яким вимоги позивачки заперечує в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що дійсно відповідач перебуває за кордоном, однак твердження позивачки щодо його роботи та отриманої заробітної плати є голослівними та надуманими. Вказує, що жодним чином не ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька дочки [PERSON] , що стверджується здійсненими ним переказами коштів на розрахунковий рахунок позивачки - [PERSON] з призначенням платежу «кошти для утримання [PERSON] » в середньому по 3000 грн. щомісячно. Також, відповідач надав доньці розрахункову банківську картку свого особистого рахунку в Ощадбанку, яку відповідач систематично поповнює коштами, для того щоб донька могла здійснювати покупки різних необхідних дитині товарів, шкільного приладдя, продуктів харчування. Відтак, відповідач погоджується у добровільному порядку перераховувати позивачці на утримання дитини по 2500 грн. щомісячно та перераховувати кошти на банківську картку, якою користується донька для власних її дріб`язкових потреб. Просить суд відмовити в позові позивачці у повному обсязі. 12.10.2023 розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін було відкладено на 06.11.2023 для надання можливості позивачці подати відповідь на відзив. Станом на 06.11.2023 від позивача відповідь на відзив не надійшла. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , а.с. 8. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2022 у справі №442/5692/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а.с.9-11. Відповідно до\~ст. 16 ЦК\~Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1, ч. 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надання дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд приймає до уваги доводи відповідача щодо сплати ним добровільно позивачу коштів для утримання їхньої дитини. Так, згідно копій квитанцій [PERSON] перераховував кошти [PERSON] , з призначенням платежу «Кошти на утримання [PERSON] » від 27.03.2023 на суму 3000 грн., від 27.04.2023 на суму 1000 грн., від 07.06.2023 на суму 3000 грн., від 24.08.2023 на суму 3000 грн., від 21.10.2023 на суму 5500 грн. (за жовтень, листопад). Поряд з цим суд враховує, що зобов`язання утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, оскільки позивач заявила вимогу про стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж їй сплачує добровільно відповідач, останній не погоджується на запропонований позивачкою розмір аліментів, а відтак, суд вважає, що між сторонами існує спір з приводу утримання дитини та проходить до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному законодавством розмірі. Проте, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі саме 7000 гривень щомісячно, оскільки позивачкою [PERSON] не обґрунтовано, з чого вона виходила, визнаючи суму аліментів саме в такому розмірі. Обставини, на які позивачка посилається у позові, як на підставу своїх позовних вимог, щодо наявності у відповідача роботи за кордоном та отримання ним доходу у розмірі приблизно 2000 Євро щомісячно, вирішуючи даний спір, суд до уваги не бере, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, з врахуванням цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. на утримання доньки [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права. Суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, враховуючи, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволені частково, суд вважає, що з відповідача на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір", підлягає стягненню сума судового збору пропорційна розміру задоволених позовних вимог в розмірі 536,80 грн., інша частина судового збору в розмірі 536,80 грн. компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed