Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2023 позов [PERSON] до АТ «Українська залізниця» про зобов`язання звільнити з роботи та стягнення вихідної допомоги задоволено частково. Зобов`язано відповідача звільнити позивача з роботи з 26.10.2022 у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, про що видати відповідний наказ. Стягнуто з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6698,70 грн. В задоволенні інших вимог - відмовлено. 18.09.2023 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Андросович Ганни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 63150,00 грн., яку вони бажають стягнути з АТ «Українська залізниця». Крім того, представник просив поновити строк на подання доказів на обґрунтування витрат на правову допомогу, оскільки позивач дізнався, що рішення винесено судом 02.08.2023, лише 12.09.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень. 16.10.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в яких представник просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки: відсутнє документальне підтвердження понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу; розподіл судових витрат має бути пропорційним розміру задоволених вимог; витрати мають відповідати критерію співмірності. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем було пропущено строк на подання доказів на обґрунтування витрат на правову допомогу, а також дія договору №01-06/22 про надання юридичних послуг віл 01.06.2022 за яким заявлено стягнення на юридичні послуги, скінчилась 021.06.2023. 01.11.2023 представник позивача подав до суду письмові пояснення на заперечення представника відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали спрпави, суд вважає клопотання про поновлення строку для подання доказів щодо розміру судових витрат обгрутованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат, які позивач поніс на правничу допомогу складає 63150,00 грн і підтверджується наступними документами: - Договір № 01-06/22 про надання юридичних послуг, укладений 01.06.2022 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «Центр-лекс» в особі директора Гудзевич Інни Андріївни; - Платіжна інструкція N @2PL215589 від 11.11.2022 про сплату коштів у розмірі 63150,00 грн. за договором № 01-06/22 від 01.06.2022; - Детальний опис виконаних робіт і наданих адвокатом Андросович Г.С. послуг у справі № 757/33206/22-ц, що знаходиться в провадження Печерського районного суду м. Києва, від 13.09.2023. Відповідно до п. 3.12 договору № 01-06/22 про надання юридичних послуг від 01.06.2022, в рамках дії цього договору клієнт укладає із працівниками компанії - адвокатами Гудзевич Інною Андріївною, Андросович Ганною Сергіївною відповідні договори про надання правових послуг адвоката. Згідно з п. 4.1.1. договору № 01-06/22, сторони погодили, що вартість години роботи адвоката компанії становить 2700,00 грн. Відповідно д п. 8.1 та 8.2 договору № 01-06/22, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.06.2023. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається пролонгованим на невизначений строк. За змістом частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На виконання вимог частини третьої статті 137 ЦПК України представник позивача надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а відтак такі витрати є доведеними. Разом з тим, за правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 63150,00 грн. мають бути відшкодовані пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 31575,00 грн.

Outcome: partial