Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

06 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 23 вересня 2017 року відповідачка [PERSON] уклала з АТ "Альфа Банк" угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630727546. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачці кредит. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідачка належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року року виникла заборгованість, в розмірі 48586,76 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб 30 листопада 2022 року. На підставі зазначеного просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, в розмірі 48586,76 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідачка в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 23 вересня 2017 року між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за якою товариство надало відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти для особистих потреб, з лімітом кредитної лінії 200000 грн., відсотковою ставкою 26 % річних, строком на 3 роки, з умовою сплати обов`язкового мінімального щомісячного платежу 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. (4-6). Того ж дня відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту до угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в угоді (а.с.7). АТ «Альфа Банк» виконало зобов`язання за угодою, відкривши відповідачці відновлювальну кредитну лінію, однак остання не виконала взятих на себе за угодою зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 48586,76 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці нараховано за даною угодою, станом на 22 січня 2023 року, заборгованість у розмірі 48586,76 грн., з яких 25550,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21360,92 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 87,2 грн. заборгованість за відсотками та 1588,25 грн. заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість (а.с.9). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує, у зв`язку з чим 03 серпня 2023 року їй була направлена досудова вимога, яка залишена відповідачкою без задоволення (а.с.30-38). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 - 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, не в повному обсязі повернула отримані грошові кошти та сплатила відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved