Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

В липні 2023 року представник позивача ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 21 027,64 грн., інфляційні втрати в сумі 607,52 грн., 3% річних в сумі 196,44 грн., а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надає послуги із управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , яка знаходиться в користуванні відповідачів. Позивач вказує, що ним безперебійно надаються житлово-комунальні послуги. Однак, в порушення вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідачі ухиляються від виконання покладених на них зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у відповідачів утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 21 027,64 грн., на яку позивачем, в силу вимог закону, нараховано інфляційні втрати в сумі 607,52 грн. та три відсотки річних в сумі 196,44 грн. Посилаючись на викладене, а також у зв`язку із неналежним виконання відповідачами зобов`язань по сплаті коштів за житлово-комунальні послуги, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену заборгованість із відповідачів на його користь в примусовому порядку. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 01.08.2023, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно від 17.07.2023 №339410846. Позивач забезпечує надання житлово-комунальних послуг, в тому числі відповідачам, як власникам квартири в зазначеному будинку, - до переліку яких належать: утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної та гарячої води, водовідведення тощо, про що відповідач отримує відповідні рахунки на оплату. Будь-яких заяв щодо фактичного непроживання відповідачів у зазначеній вище квартирі, відмов відповідачів від споживання житлово-комунальних послуг, матеріали справи не містять, та суду надано не було. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до п.п. 17, п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач в повному обсязі надав комплекс житлово-комунальних послуг та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлено, що відповідачі зобов`язання щодо належної оплати коштів за надані позивачем житлово-комунальні послуги виконують не належним чином, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 21 027,64 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який стороною відповідача спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем. З огляду на неналежне виконання відповідачами взятих зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги, позивачем було надано суду розрахунок інфляційних втрат в сумі 607,52 грн. та трьох відсотків річних в сумі 196,44 грн., який стороною відповідача також спростовано не було, та приймається судом до уваги, як такий, що підтверджує розмір штрафних санкцій. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідачів не надано доказів про погашення ними заборгованості, стороною позивача доведено неналежне виконання відповідачами зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, в порядку ст. 133, 137, 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн., оскільки, стороною позивача було надано суду достатні докази, які підтверджують фактичне понесення позивачем цих судових витрат в пред`явлених до стягнення розмірах.

Outcome: approved