Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на: житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки загальною площею 0,70 га для ведення товарного виробництва, що розташовані на території Гарасимівської сільської ради; земельні ділянки площею відповідно 0,5738 га в урочищі «Світикова» та 0,1685 га в урочищі «Гукало» в с. Гарасимів Івано-Франківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства с/с «Україна» в сумі 1791 грн. і грошові вклади з усіма процентними нарахуваннями у філії Тлумацького Ощадного банку № 6349/032 на рахунках №№\~9760/91551001462, 9760/9155100055, 567, [NUMBER] та компенсаційні нарахування до цих же рахунків в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала її тітка (рідна сестра матері [PERSON] , [INFO] ) [PERSON] , [INFO] і їй на праві власності належало вищевказане майно. [INFO] тітка [PERSON] померла, її чоловік [PERSON] помер ще [INFO] . Після смерті тітки відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла їй. Вона являється єдиною спадкоємницею після смерті тітки, так як остання була однокою, та бажає оформити спадшину на своє ім`я. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно тітки по причині розбіжності в документах, а саме в заповіті та її паспорті, так як в усіх документах в шлюбі вона значиться на прізвище « [PERSON] », а в заповіті її помилково записано з подвійним прізвищем « [PERSON] », тобто додатково записано її дівоче прізвище. А тому їй необхідно спершу в мотивувальній частині рішення суду встановити факт приналежності їй заповіту, складеного її тіткою [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити без участі представників Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 72). Згідно частин 3, 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.11.2002 року, виданого виконавчим комітетом Гарасимівської сільської ради на підставі рішення Гарасимівської сільської ради № 55 від 08.10.2002 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 05.11.2002 року за № 173 (а.с. 9), житловий будинок по [ADDRESS] в цілому на праві приватної власності належить [PERSON] (тітка позивача). Також, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №\~004792 від 14.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 451, на підставі рішення Гарасимівської сільської Ради народних депутатів XII сесії третього демократичного скликання від 27.02.2001 року, [PERSON] (тітка позивача) належала земельна ділянка загальною площею площею 0,70 га (ділянка № [NUMBER] площею 0,1600 га, ділянка № [NUMBER] площею 0,5400 га), розташована на території Гарасимівської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, призначена для товарного виробництва (а.с. 13). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500469612023 від 24.05.2023 року земельна ділянка площею 0,1649 га, яка знаходиться за межами с. Гарасимів, урочище «Гукало» Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер земельної ділянки 2625681300:01:001:0176 (а.с. 19-21). А відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5600349852023 від 30.05.2023 року земельна ділянка площею 0,5399 га, яка знаходиться за межами с. Гарасимів, урочище «Коло хімії» Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер земельної ділянки 2625681300:01:004:0023 (а.с. 25-27). Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 822459, виданого 13.08.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100013, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСІ № 058035, зареєстрованого в реєстрі за № 1210 21.10.2005 року, [PERSON] (тітка позивача) належала земельна ділянка площею 0,5738 га, розташована в урочищі «Світикова» в с.\~Гарасимів Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 2625681300:01:007:0003 (а.с. 14). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500590342023 від 06.07.2023 року земельна ділянка площею 0,5738 га, яка знаходиться в урочищі «Світикова» с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер земельної ділянки 2625681300:01:003:0098 (а.с. 16-18). Згідно довідки відділу № 1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться на території Обертинської сільської ради, с. Гарасимів, урочище «Світикова» Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка належить [PERSON] (тітка позивача) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 822459 від 13.08.2007 року, реєстраційний № 010731100013, змінено кадастровий номер з 2625681300:01:007:0003 на 2625681300:01:003:0098, оскільки у державному акті виявлено дублювання кадастрового номера (а.с. 43). Також, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №\~822458, виданого 13.08.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100014, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСІ № 058035, зареєстрованого в реєстрі за №\~1210 21.10.2005 року, [PERSON] (тітка позивача) належала земельна ділянка площею 0,1685 га, розташована в урочищі «Гукало» в с.\~Гарасимів Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 2625681300:01:001:0006 (а.с. 15). Дані відомості також підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4600543702023 від 04.07.2023 року (а.с. 22-24), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1684 га, яка знаходиться в урочищі «Гукало» с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадасторовий номер земельної ділянки 2625681300:01:001:0006. Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСІ №\~058035, виданого державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 21.10.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1210, [PERSON] (тітка позивача), як спадкоємниці майна [PERSON] (дядько позивача), належали: - земельна ділянка розміром 0,75 га для товарного виробництва, що знаходиться на території Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 004881, виданого Гарасимівською сільською радою 17.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 536; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства с/с «Україна» в сумі 1791(Одна тисяча сімсот дев`яносто одна) гривня, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 12.02.2000 року, належний спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ІВ-XIV № 003244, виданий Гарасимівською сільською радою 13.10.2003 року; грошовий вклад з усіма процентними нарахуваннями у філії Тлумацького Ощадного банку № 6349/032 на рахунках №№\~9760/91551001462, 9760/9155100055, 567, [NUMBER] та компенсаційні нарахування до цих же рахунків, належні спадкодавцю на підставі ощадних книжок (а.с. 53). Тітка позивача [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 55). 16.11.1993 року [PERSON] (тітка позивача) уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 55). Мати позивача [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 54). 19.05.1966 року [PERSON] (мати позивача) одружилася з [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 56). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копію свідоцтва про народження (а.с. 56). 20.10.2001 року [PERSON] (позивач) одружилася з [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 57). 10.11.2008 року шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 58). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 02.04.2007 року та копії дублікату картки фізичної особи платника податків ДПІ в Тлумацькому районі від 27.10.2010 року прізвище позивача « [PERSON] » (а.с. 59-61). [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), [INFO] помер [PERSON] (дядько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (тітка позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 50, 49, 48). Ще за життя [PERSON] (тітка позивача) посвідчила заповіт, яким залишила житловий будинок по [ADDRESS] , все майно, земельну ділянку, яка буде їй належати, [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 12.10.2005 року, зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 15 (а.с.47). Однак, у вищевказаному заповіті прізвище позивача вказано як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до довідки Обертинської селищної ради Гарасимівського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 226 від 19.09.2023 року (а.с. 45) в с. Гарасимів Івано-Франківського району Івано-Франківської області фактично проживає [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , а громадянки з подвійним прізвищем [PERSON] немає, зазначене в заповіті прізвище « [PERSON] » помилково написано. З оцінки\~наявних у\~справі доказів\~в судовому\~засіданні встановлено\~факт приналежності\~позивачу [PERSON] \~заповіту від\~12.10.2005\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 15,\~ складеного [PERSON] (тітка позивача). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 74). Відповідно до довідки Обертинської селищної ради Гарасимівського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 65 від 17.03.2023 року (а.с. 44) [PERSON] (тітка позивача) була постійною жителькою с. Гарасимів і на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Гарасимівській сільській раді 12.10.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 15 і не відмінявся. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~6/2016 від 26.01.2016 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (тітка позивача) (а.с. 74-83), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємницею в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, земельні ділянки, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства с/с «Україна» і грошові вклади з усіма процентними нарахуваннями у філії Тлумацького Ощадного банку в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті тітки [PERSON] , оскільки існують розбіжності в документах, а саме заповіт складений на ім`я « [PERSON] », а в паспорті громадянина України позивач значиться на прізвище « [PERSON] », що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. № 95/02-31 від 14.08.2023 року (а.с. 52). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на вищевказане спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивачів, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved