Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, неустойки та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу відповідно до розписки від 30 серпня 2021 року, неустойку та 3% річних у розмірі 2768,10 доларів США, та судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2021 року між ним і відповідачем укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передав у позику [PERSON] грошові кошти у розмірі 2310,00 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов`язалася повернути зазначені кошти 30 серпня 2022 року. Однак всупереч умовам укладеного договору відповідач своїх зобов`язань не виконала, грошові кошти позивачу повернуті не були. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розписки від 30 серпня 2021 року [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС в Харківській області 05.08.1997 року, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , позичила у [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Корюківським РВ УМВС в Чернігівській області 18.07.1996 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти в розмірі 2310,00 доларів США. Вказану суму зобов`язалася повернути до 30 серпня 2022 року. В разі не повернення грошових коштів у строк, додатково зобов`язалась виплатити штраф у розмірі 400 доларів США. Положеннями ч.\~1\~ст.\~1046\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами\~ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс 15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 30.08.2021 року вбачається, що сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач одержала від позивача грошові кошти, та взяла на себе зобов`язання повернути позичені кошти у сумі 2310,00 доларів США в строк до 30.08.2022 року. Разом з тим позивачем заявлена вимога про стягнення неустойки та 3% річних. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~551\~ЦК України\~предметом неустойки\~може бути\~грошова сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як випливає з положень розписки, відповідач взяла на себе зобов`язання в разі невиконання договору позики сплатити неустойку в розмірі 400 доларів США. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги про стягнення грошових коштів за договором позики, неустойки та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають задоволенню. Як вказано у ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника\~є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Як вбачається з умов договору позики, сторонами визначено грошовий еквівалент зобов`язання у іноземній валюті, а тому стягненню підлягають грошові кошти у іноземній валюті, а саме у доларах США. З огляду на вище викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно з ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved