Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

в серпні 2023 року\~акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 58 837 грн. 96 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 17 січня 2018 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 28 травня 2023 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 58837 грн. 96 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 47537 грн. 15 коп., заборгованість за процентами в розмірі 11300 грн. 81 коп. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надав заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримав уповному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.\~128\~ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем його проживання, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 17 січня 2018 року був укладений кредитний договір б/н. Договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. Так, згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Як зазначалося вище, відповідачем 17 січня 2018 року була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, проте остання не містить положень щодо внесення плати за користування кредитом (процентів), її розміру, застосування штрафних санкцій, узгодженого сторонами порядку списання нарахованих процентів, тощо. Водночас, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку позичальником не підписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. За такого, Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, виходячи з положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в подібній справі за № 342/180/17. Згідно наявних у справі доказів, зокрема виписки з рахунку позичальника, відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 28 травня 2023 року утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 47\~537 грн. 15 коп. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за простроченим тілом кредиту відповідачем у передбаченому законом порядку не спростовано, не надано альтернативного розрахунку. Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи позивача щодо підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту та ознайомлення його таким чином з умовами кредитування, оскільки кредитний договір укладений 17 січня 2018 року, а паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 10 квітня 2019 року. Крім того, підписання споживачем паспорту споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року (справа №393/126/20). Отже, паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування. Тому, паспорт споживчого кредиту не може бути визнаний належним та достатнім доказом на підтвердження обставин погодження сторонами умов кредитування, в тому числі щодо сплати процентів за користування кредитом. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 174 грн. 04 коп. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 81 %).

Outcome: partial