Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

у травні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Фангарант Груп» О.С. Гаврилюк (довіреність, а.с.17) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість в розмірі 20 692,11 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 січня 2020 року між ТОВ «ДЖІ ТІ» (постачальник) та [PERSON] було укладено в електронній формі договір № 60200072579 про отримання товарів в системі «ПлатиПізнішетм», відповідно до якого постачальник передав відповідачу в оренду на умовах лізингу товар - «Телефон мобільний Huawei P30 6/128 GB Dual Amber Sunrise» (далі - товар), вартістю 19 717,33 грн. Передача товару підтверджена підписом відповідачки на договорі. Адреса експлуатації товару, що визначена у договорі: [ADDRESS] . Умовами пакету фінансування, визначеному в договорі, є оплата місячних платежів рівними частинами до 20 числа кожного місяця. Платіж при отриманні товару становить 1 971,73 грн., кількість місячних платежів - 9, розмір платежу - 1 971,73 грн. Станом на 28 квітня 2023 року умови договору не виконано відповідачкою, за весь період дії договору за товар було сплачено: за січень 2020 року - 1971,13 грн., за лютий 2020 року - 1 993,62 грн., за березень 2020 року - 1 956,00 грн. Внаслідок допущених порушень умов договору виникла заборгованість у розмірі 20 692,11 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару у розмірі 13 795,98 грн та штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язання - 6 896,13 грн. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику)сторін. Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.23,24). Судове повідомлення про розгляд справи, направлено на адресу реєстрації відповідачки (а.с.21,22), повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» (а.с. 27, 31). Судом також 08 серпня 2023 року розміщалось оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернету (а.с.32). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач був належним чином сповіщений про проведення судового розгляду цивільної справи. У встановлений судом строк відповідачка не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 17 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ТІ» (постачальник) та [PERSON] (клієнт) укладено договір в електронній формі № 60200072579 про отримання товарів в системі «ПлатиПізнішетм» (Договір), відповідно до якого постачальник передав відповідачу в оренду на умовах лізингу товар - «Телефон мобільний Huawei P30 6/128 GB Dual Amber Sunrise», загальна сума платежу - 19 717,33 грн., в тому числі платіж при укладанні договору - 1 971,73 грн.(а.с.6). Договір укладено в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 Договору Клієнт (Відповідач) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування (далі - Пакет фінансування), а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра, яким, відповідно до п. 7 договору є ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua (п.7.1), а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил. Відповідно до п. 1.4 Правил, ці правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення. Згідно вказаних умов Договору, передача товару відповідачці підтверджено електронним підписом відповідачки на договорі. Адреса експлуатації товару, що визначено у договорі: [ADDRESS] . Умовами пакету фінансування, визначеному в договорі, є оплата місячних платежів рівними частинами до 20 числа кожного місяця. Платіж при отриманні товару становить 1 971,73 грн., кількість місячних платежів - 9, розмір платежу - 1 971,73 грн. Згідно графіку (п.14) платежів, останній платіж встановлено 20 жовтня 2020 року. Відповідно до п. 12.2 у разі прострочення клієнтом оплати періодичного платежу на строк до 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу (а.с.6). Також 30 липня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та ТОВ «ДЖІ ТІ» укладено договір № 2019073003 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу). Також, згідно п. 1.1., п. 1.3. даного договору, всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь позивача в момент підписання Договору 17 січня 2020 року (а.с.14). Про відступлення прав вимоги за Договором про отримання товару в системі ПлатиПізніше™, відповідачка повідомлена згідно з п. 8.1. Договору (а.с.6). Судом установлено, що станом на 28 квітня 2023 року відповідачка не виконала прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування та Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, відповідачкою за весь період дії договору (до 20 жовтня 2020 року) за товар було сплачено: за січень 2020 року - 1971,13 грн., за лютий 2020 року - 1 993,62 грн., за березень 2020 року - 1 956,00 грн. Заборгованість становить, як вбачається із розрахунку заборгованості, 20 692,11 грн., з яких 13 795,98 грн. за основною заборгованістю, 6 896,13 грн. - неустойка, заборгованість та неустойку нараховано до 20 грудня 2020 року (а.с.5). Положеннями п. 12.1. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізнішетм перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору та визначають порядок і умови отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізнішетм, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір № 60200072579 від 17 січня 2020 року, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору та отримання за ним товару, визначеного його умовами. Згідно з положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] добровільно повернула борг. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом подати відзив до позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів на спростування викладених обставин справи, зокрема, що заборгованість є меншою або відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат, які полягають у сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. при зверненні до суду, підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 26 квітня 2023 року (а.с.20). Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

Outcome: approved