Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3 % річних. Зазначав, що 24.12.2021 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] 449 955 грн., що еквівалентно 16 500 дол. США., які остання зобов`язувалсь повернути в строк до 31.05.2022. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала. Посилаючись на те, що [PERSON] не повернула суму позики у встановлений в договорі строк, просив стягнути з відповідача на його користь 603 405 грн., що еквівалентно 16 500 дол. США та 31 065 грн. 38 коп. процентів за прострочення повернення позики. У подальшому позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач вказав на те, що 23.10.2023 сума основного боргу за договором позики була погашена відповідачкою у повному обсязі. Разом з тим, за порушення грошового зобов`язання відповідно до п. п. (д) п. 2 договору позики просив стягнути з відповідачки на його користь 36% процентів річних у розмірі 161 410 грн. 70 коп. за період з 31.05.2022 по 23.10.2023. Позивач у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача і його представника. Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти нарахування процентів від простроченої суми, вказав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України. Враховуючи те, що договором була встановлена відповідальність за ст. 625 ЦК України у розмірі 36% річних, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 24.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (далі - договір) (а.с. 8-9). Відповідно до п. 1.1. договору позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові гроші у сумі 449 955 грн., що еквівалентно 16 500 дол. США згідно офіційного курсу гривні до дол. США встановленого НБУ на день укладення цього договору. Передачу грошей здійснено до підписання цього договору. Факт підписання договору позичальником буде свідчити про отримання ним усієї вказаної у договорі грошової суми та про відсутність претензії, які б стосувалися цього питання. Відповідно до п.п. (а) п. 2 договору сторони за цим договором домовились про те, що договір позики є безпроцентним. Відповідно до п.п. (д) п. 2 договору сторони за цим договором домовились про те, що якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, відповідно до ст. 625 ЦК України він зобов`язаний сплатити позикодавцеві суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36% річних від простроченої суми. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 161 410 грн. 70 коп. 36% річних від простроченої суми, позивач вказував, що відповідач не виконала своєчасно свої зобов`язання за договором, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України та п.п. (д) п. 2 договору з неї підлягає стягненню на його користь зазначена сума 36% річних від простроченої суми за період з 31.05.2022 по 23.10.2023. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як установлено судом, у договорі позики визначено відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 36% річних від простроченої суми. Позивачем були нараховані відповідно до п.п. (д) п. 2 договору та ст. 625 ЦК України 36 % річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором від простроченої суми за період з 31.05.2022 по 23.10.2023 у розмірі 161 410 грн. 70 коп. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки п.п. (д) п. 2 договору передбачена відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме у вигляді 36% річних від простроченої суми, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed