Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Представник позивача Мужик Н.Т. який діє в інтересах АТ «Сенс Банк»\~ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить суд стягнути з [PERSON] \~ на користь АТ «Сенс Банк» в примусовому порядку заборгованість за кредитним договором № 618268113\~\~ у розмірі 52 152,36 грн. та\~ судовий збір у розмірі 2684,00\~ грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2019 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 618268113, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, проте позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 52152,36 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування установи на АТ «Сенс Банк». Ухвалою судді від 12.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду (а.с.34). Позивач в судове засідання свого представника не направив, засобами електронного зв`язку представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, 09.11.2023 року направив\~ заяву\~ про розгляд заяви без його\~ участі, позов визнав в повному обсязі. При вирішенні\~\~ спору та розподілі судових витрат просив врахувати визнання\~\~ відповідачем позовних вимог.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Судом встановлено, що 09 грудня 2019 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 618268113, довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум», анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії зі встановленим кредитним лімітом на кредитну карту з максимальною сумою кредиту у сумі 200000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 35,99% річних, за строком дії картки 3 роки\~ (а.с. 4-5). Випискою по особовим рахункам за період з 09.12.2019 року по 28.02.2023 року підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем та наявність заборгованості за кредитним договором (ас.8-15). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 22.01.2023 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 52 152,36 грн. (а.с.7) 05 червня 2023 року позивач направив на адресу відповідача досудову письмову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань,\~ в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі 52 152,36 грн. (а.с.16). У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно частин 1, 4ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч 1ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що [PERSON] свої договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1342 грн., а іншу половину судових витрат повернути позивачу із державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved