Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20.09.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з квітня 2015 року, проте починаючи з серпня 2023 року з відповідачем вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На цей час дочка проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, вихованням не займається, зі слів матері не цікавиться життям дочки та ухиляється від виконання обов`язку утримувати її. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогами матеріальної допомоги на утримання дочки, проте безрезультатно. У зв`язку з вище наведеним, [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позиція учасників в судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, та додатково пояснила, що дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач жодної участі в утриманні дитини не бере. Однак незадовго до засідання суду, відповідач надав грошові кошти в сумі 500 гривень, та купив дитині чобітки. Проте, вказаних коштів не вистачає, оскільки дитина щодня потребує належного харчування, одягу, та проведення дозвілля. А тому позивач просила її позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень. Ствердив, що працює оператором на заправній станції. Отримує заробітну плату яка не високою, однак заявлені позивачем вимоги є не співмірними, з зарплатою, яку він отримує. Просив долучити до матеріалів справи довідку про доходи надану за місцем роботи. Також ствердив, що з нього стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, приблизно в сумі 1500 гривень. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.10.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 07.11.2023 року. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши доводи\~сторін,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд доходить\~наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до копії дубліката свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2023 року, сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №39 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2016 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно витягу з реєстру Космацької територіальної громади № 2023/002179980 від 13.03.2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до довідки від 27.09.2023 року №176/04-08/5, виданої Пістинським старостинським округом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки про доходи від 11.10.2023 року №4180, виданої ТзОВ «Вест Петрол Маркет», загальна сума доходу [PERSON] за період з квітня 2023 року по вересень 2023 року становить 50\~552, 90 грн. (а.с.17). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з квітня 2015 року, проте починаючи з серпня 2023 року разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка на цей час проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Батько дитини [PERSON] матеріальну допомогу дитині в належному обсязі не надає, її вихованням не займається, тим самим ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку - утримання дитини. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Що стосується доводів відповідача в тій частині , що він сплачує аліменти на утримання дочки від першого шлюбу, то суд зауважує, що жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження вказаної обставини, відповідач не надав. Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч. 2 ст.182 СК згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, часткове визнання позову відповідачем, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 20 вересня 2023 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 60 коп). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial