Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

В січні 2023 року позивач в особі уповноваженого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало забезпечення тепловою енергією за адресою: м.Полтава, вул.Соборності,76 на підставі договору №4490 «С» на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води. Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з відпуску теплової енергії відповідач не виконувала належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~\~позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з липня 2020 року по листопад 2021 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 47\~049,52 грн. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.01.2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився з невідомих причини, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена за останнім відомим місцем реєстрації. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, про причини неявки не інформувала, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Разом з тим, виклик відповідача у судове засідання 30.10.2023року здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (Октябрського районного суду м. Полтави). Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Позивач в особі уповноваженого представника звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з липня 2020 року по листопад 2021 року в розмірі 36501,09 грн., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з [PERSON] відповідно до п.31 Договору 3 % річних в сумі 1514,26 грн. за період з 15.08.2020 року по 12.10.2022 року та втрати від інфляційних процесів в сумі 9034,17 грн. за період вересня 2020року - вересеня 2022 року на грошові зобов?язання липня 2020 року -листопада 2021 року. Всього просив стягнути 47\~049,52 грн. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб 27.04.2018 року, дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.04.2018 року, актовий запис №452.(а.с.20). Як встановлено судом, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та фізичною особою [PERSON] укладений договір №4490 «С» на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води. Відповідно до п.1. позивач бере на себе постачання теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 9-16 даного договору встановлено обов`язки відповідача по оплаті за користування тепловою енергією. Згідно пункту 21 вказаного договору опалювальна площа будівлі становить 2292,70 кв.м.; площа нежитлового приміщення, яку займає споживач [PERSON] в будинку складає 105,60 кв.м. (а.с.8-10). 24.09.2018 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/931/18 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] даний договір визнано укладеним (а.с.15-18). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.07.2020 №215523129, [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності є власником 6/25 частини нежитлового приміщення по [ADDRESS] . (а.с.26-27). Таким чином судом встановлено, що правовідносини з теплопостачання між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] врегульовано наведеними вище договором та нормами закону. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~\~встановлено, що споживач житлово-комунальних послуг - це індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~також передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1\~ст.10 вказаного Закону України\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Згідно п. 30 договору, укладеного між позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем [PERSON] , визначено, що споживач зобов`язується сплачувати за теплову енергію у строк до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Позивачем надаються послуги відповідачу у вигляді гарячої води на опалення нежитлового приміщення відповідача, а тому застосовуються тарифи, які встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Даною комісією встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені наступні тарифи: -з 18 березня 2020 року 791,36 грн/Гкал (без ПДВ) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію, 42651,59 грн/Гкал/год (без ПДВ) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) на підставі постанови НКРЕКП № 622 від 17.03.2020. -з 01 грудня 2020 року 1044,52 грн/Гкал (без ПДВ) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію, 63644,64 грн/Гкал/год (без ПДВ) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) на підставі постанови НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020, Полтавською обласною радою для потреб інших споживачів встановлені наступні тарифи без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів: -з 01 листопада 2021 року 3263,87 грн/Гкал (без ПДВ) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію, 146257,50 грн/Гкал/год (без ПДВ) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) на підставі рішення Полтавської обласної ради №286 від 26.10.2022. Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження. Відповідно до п. 17 Договору облік споживання теплової енергії на опалення житлового будинку по [ADDRESS] , де знаходиться приміщення відповідача, проводиться по вузлу комерційного обліку, який встановлено на будинок. Загальна опалювальна площа будинку по [ADDRESS] становить 2 292,70 м2, площа нежитлового приміщення, яке належить відповідачу в будинку складає 105,60 м2. У разі зміни опалювальної площі будинку кількість частки теплової енергії, що припадає на відповідача, збільшується (зменшується) пропорційно зміні опалювальної площі будинку. Розрахункове теплове навантаження на опалення нежитлового приміщення відповідача відповідно до Додатку «Розрахунок обсягу теплової енергії» до Договору складає 0,007268 Гкал/год. Приймаючи до уваги, що відповідачу надавались послуги на опалення нежитлового приміщення, позивачем застосовані самі ці тарифи, що регулюють потреби інших споживачів. Правомірність нарахування позивачем відповідачу плати за надані послуги, виходячи з тарифів для «інших споживачів», що надаються до нежитлового приміщення, встановлена рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24.09.2018 року у справі №554/931/18, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 22.01.2019 року. Відповідно до вимог ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами відповідно до умов договору та чинного законодавства. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач мав оплачувати одержані ним послуги, згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідач вчасно в повному розмірі отримані послуги не оплачував, у зв`язку з чим за період з липня 2020 року по листопад 2021 року виникла заборгованість в сумі 36501,09 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаний період у розмірі 36501,09 грн. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що винило між сторонами, є грошовим, оскільки передбачає сплату грошових коштів за надані послуги. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 36501 грн. 09 коп., 3 % річних в сумі 1514,26 грн. за період з 15.08.2020 року по 12.10.2022 року та втрати від інфляційних процесів в сумі 9034,17 грн. за період вересня 2020року - вересеня 2022 року на грошові зобов?язання липня 2020 року -листопада 2021 року . Загальна сума заборгованості відповідача з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних становить 47 049 грн. 52 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2481 грн. 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved