Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Виклад позиції позивачів Адвокат Примакова В.В., що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, мотивуючи її тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом серії та номер яких ВРП№293028 та ВРП№293029 спадкоємцями зазначеного у цих свідоцтвах майна гр. [PERSON] , 1960 року народження, який помер [INFO] , є його на (одну другу) частину спадщини дочка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та на (одну другу) частину спадщини дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку у вказаних частках видані ці свідоцтва, складається з: -7/100 частин житлового будинку під номером [ADDRESS] , належної померлому на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 13 травня 2003 року Науменко В.В., приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу за реєстровим номером 855,зареєстрованого в КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 24 листопада 2003року за номером запису 64, в книзі ФЖ 11. Реєстраційний номер 94627. Згідно витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 09 листопада 2011 року за №31979643, на земельній ділянці розташовані: дерев`яно-валькований житловий будинок, житловою площею 194,29кв.м., який в плані позначається під літерою «А»,; житлова прибудова «А1»; сіни «а»; тамбур «а2»;житловий будинок «А2»; веранда «а3»;веранда «а4»; веранда «а5»; сарай «Б»; сарай «В»; погріб «П/б»; гараж «а7»; гараж «Д»; сарай «Г»; туалети «У,У1»; веранда «а8»; навіс «а9»; ганок «а6». Загальна площа будинку складає 319,59 кв.м. 14 серпня 2020 року [PERSON] своєю заявою, яка засвідчена приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Крижанівською І.В., повідомила, що у зв`язку з виникненням права спільної часткової власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , просить видати державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , а її [PERSON] записати у перелік співвласників. Відповідно до висновку про сервітути і наявні обмеження на використання земельної ділянки на території Немирівської міської ради, розглянувши технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] , на підставі рішення 12 сесії 6 скликання Немирівської міської ради від 26.06.2012року №367, відділ містобудування та архітектури райдержадміністрації повідомив, що на земельні ділянки загальною площею 0,0080га., які знаходяться в [ADDRESS] діють сервітути та обмеження. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками іншої частини будинку. В фактичному користуванні позивачів знаходиться 7/100 частини житлового будинку, а саме житловий будинок «А1» з верандою літ. «а8», загальною площею -36,2 кв.м. в тому числі житловою -25,0 кв.м. до якого входить: 1-1-кухня, 1-2-кімната,1-3-кімната,1-4санвузол та такі господарські будівлі та споруди: Навіс літ. «а9», сарай літ «Д». Добровільно між ними не досягнуто згоди щодо виділу часток будівлі в натурі. 25.07.2023 року позивачі одержали висновок, щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку позивачам, може бути виділено житловий будинок «А1» з верандою літ. «а8», загальною площею -36,2 кв.м. в тому числі житловою -25,0 кв.м. до якого входить: 1-1-кухня, 1-2-кімната,1-3-кімната,1-4санвузол та такі господарські будівлі та споруди: Навіс літ. «а9», сарай літ «Д» в [ADDRESS] . Виклад позиції відповідачів Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2023 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2023 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2023 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2023 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2023 року. Заяви, клопотання позивачів, відповідачів Від позивачів та відповідачів заяв і клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25.09.2023 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі. В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від представника позивачів, адвоката Примакової В.В. 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Від відповідача [PERSON] 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Від відповідача [PERSON] 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Від відповідача [PERSON] 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Від відповідача [PERSON] 23.10.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Так як від відповідачів подана заява про визнання позову, тому суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 206 ЦПК України,\~немає. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2012 року, виданого державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Манус В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2-5, [PERSON] прийняла частину 7/100 частин житлового будинку під номером [ADDRESS] (а.с.13) Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 01.03.2012 року № 33355330, за [PERSON] зареєстроване право власності на 7/200 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14) Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2012 року, виданого державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Манус В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2-3, [PERSON] прийняла частину 7/100 частин житлового будинку під номером [ADDRESS] (а.с.20) Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 01.03.2012 року № 33355445, за [PERSON] зареєстроване право власності на 7/200 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.19) Як вбачається із заяви, посвідченої приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Крижанівською І.В., [PERSON] просить видати державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , а її записати у перелік співвласників (а.с.27) Відповідно до висновку про сервітути і наявні обмеження на використання земельної ділянки на території Немирівської міської ради від 23.08.2012 року, на земельній ділянці загальною площею 0,0080 га, що знаходиться в [ADDRESS] , частина земельної ділянки знаходиться в межах червоної лінії [ADDRESS] . На земельній ділянці забороняється проводити будівельні роботи з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, ремонту об`єктів без належного оформлення дозволу на виконання будівельних робіт. На земельній ділянці забороняється будь-яке будівництво без погодження з відділом містобудування та архітектури Немирівської райдержадміністрації, що являється самовільним будівництвом і тягне за собою наслідки, передбачені чинним законодавством України (а.с.28) Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 25 липня 2023 року, за технічними показниками 7/100 частини житлового будинку може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.30) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування \~ \~ \~ \~ Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною другою цієї статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №\~\~310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) визначено, що спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно із частинами першою-третьою\~статті358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою\~статті 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.2, 2.4 цієї Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». Статтею 367 ЦК України\~встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом; наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Висновки суду Заявляючи вимоги про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, позивачі надали суду докази, які підтверджують що такий виділ можливий з технічної точки зору. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Розподіл судових\~витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачами. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved