Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

В липні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою, якою просить надати дозвіл на реєстрацію її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без згоди співвласника [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками (в рівних долях 1/4 частки квартири), що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] уклав шлюб з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані за місцем реєстрації батька, дружина (позивачка) весь цей час фактично проживала за вищевказаною адресою реєстрації батька дітей. Всі інші співвласники не заперечували щодо проживання позивачки з дітьми. Позивачка звернулась до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття з місце її реєстрації за адресою: [ADDRESS] та реєстрації місце проживання за адресою: [ADDRESS] . При здійсненні спроби зареєструватись за даною адресою отримала відмову від 23.06.2023 за № 102-102/В-711-533, оскільки відсутня згода співвласників. Відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, місце фактичного його проживання не відоме, його пошуки не дали результату, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито провадження та розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, в той же час подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити їх, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Надала суду заяву, в якій не заперечувала проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Просила розглядати справу за її відсутності. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Надав суду заяву, в якій не заперечував проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками (в рівних долях 1/4 частки квартири), що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] уклав шлюб з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані за місцем реєстрації батька, дружина (позивачка) весь цей час фактично проживала за вищевказаною адресою реєстрації батька дітей. Всі інші співвласники не заперечували щодо проживання позивачки з дітьми. Позивачка звернулась до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття з місця її реєстрації за адресою: [ADDRESS] та реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . При здійсненні спроби зареєструватись за даною адресою отримала відмову від 23.06.2023 за № 102-102/В-711-533, оскільки відсутня згода співвласників. Як вбачається із змісту поданої позовної заяви та не заперечується відповідачем і третіми особами по справі - відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, місце фактичного його проживання не відоме, його пошуки не дали результату, у зв`язку з чим отримати дозвіл на реєстрацію місця проживання від нього є неможливим. [PERSON] , [PERSON] не заперечують проти реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] зазначивши, що позивач фактично мешкає за вказаною адресою. Місцезнаходження відповідача [PERSON] невідомо. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Крім того, з Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що державна реєстрація місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі документів, що підтверджують право на проживання в житлі (стаття 6). Тобто умовою проведення такої реєстрації є виникнення у особи права проживання у житлі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , з їхнього дозволу позивач користується житловим приміщенням у теперішній час, протягом тривалого часу її місце проживання, жодним співвласником не оспорювалося. Позивач при здійсненні спроби зареєструватись за даною адресою отримала відмову від 23.06.2023 за № 102-102/В-711-533, оскільки відсутня згода усіх співвласників квартири. Відповідно до п.18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016р. №207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: зокрема документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем її фактичного проживання суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України, зокрема права на свободу пересування, права на охорону здоров`я тощо. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: approved