Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просив суд звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, згідно судового наказу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2023 року по справі №189/1529/23. Свою позицію мотивував тим, що його дочка проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник третьої особи Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що згідно судового наказу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 року по справі №189/1529/23 з [PERSON] присуджено до стягнення щомісячно аліменти на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов виконавчого комітету Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 13.06.2023 року та від 10.10.2023 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом зі позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина. При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, судом було встановлено, що позивач [PERSON] довів факт проживання своєї доньки з ним на момент подання позову до суду. Однак позивачем не доведений належними та допустимими доказами, факт проживання дитини разом з ним, станом на дату ухвалення судового наказу, або станом на 03.05.2023 року. У зв`язку з наведеним, суд проходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, про звільнення позивача від сплати аліментів утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з дати подання позову до суду, а саме, з 28.06.2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: partial