Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» 28.02.2023 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про скасування (припинення) обтяження у вигляді податкової застави. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06.03.2023 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.05.2023 за заявою представника позивача залучено до справи у якості співвідповідача Головне Управляння ДПС в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ 34968084). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача - Головного Управляння ДПС в Івано-Франківській області про закриття провадження у цивільній справі відмовлено. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.09.2023 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦ БАНК» та [PERSON] 16.07.2007 уклали договір кредиту № 1263-22/340 та іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: квартиру, загальною площею (кв.м):55.9, житлова площа (кв.м): 31.4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості у [PERSON] , позивач був змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно, і 25.09.2021 право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк» (правонаступник - АТ «СЕНС БАНК). Внаслідок наявності обтяження у вигляді податкової застави, порушено права позивача, як власника майна, а тому позивач просить суд скасувати (припинити) обтяження у вигляді податкової застави на нерухоме майно, яке належить АТ «Альфа - Банк» (правонаступник - АТ «СЕНС БАНК»), а саме на квартиру, загальною площею (кв.м): 55.9, житлова площа (кв.м): 31.4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладене відповідно до акту опису майна, серія та номер: №9/17-140, виданий 17.01.2017, видавник: ДПІ у м. Івано-Франківську; рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 3950915-17-150/6862, виданий 16.01.2017, видавник: ДПІ у м. Івано-Франківську. Також позивач просить стягнути із відповідачів понесені судові витрати. Представник відповідача - Головного Управляння ДПС в Івано-Франківській області скористався правом відзиву на позов, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень), 19.01.2017 зареєстровано обтяження №18619914 - податкова застава щодо нерухомого майна, яке на дату внесення запису належало [PERSON] на праві власності, а саме двокімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідач вважає, що право податкової застави щодо нерухомого майна, яке належало [PERSON] на праві власності, виникло раніше (19.07.2017) набуття права власності на рухоме майно Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (25.09.2021). Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України станом на 17.01.2017 у [PERSON] обліковувався податковий борг на суму 46002,00 грн. (справа №809/1745/16). З урахуванням того, що майно перебуває у податковій заставі, і немає підстав для її припинення у зв`язку з наявністю у [PERSON] податкового боргу, відповідач вважає, що вимоги позивача про скасувати (припинення) обтяження у вигляді податкової застави - безпідставні, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві. Додатково пояснив, що платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу. В даному випадку, податковою така згода не надавалася. Випадки коли майно платника податків звільняється з податкової застави визначені в ст. 93 Податкового Кодексу України, і таких умов не настало. Тобто, попри реєстрацію права власності на майно за банком, податкова застава не припиняється. Просив у задоволенні позову відмовити.\~\~ Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули повторно, були належним чином повідомлені. Від них до суду надійшли заяви, за змістом яких просили суд розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити (а.с.66,72). Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦ БАНК» та відповідачем [PERSON] 16.07.2007 року укладено договір кредиту № 1263-22/340 та іпотечний договір, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру, загальною площею (кв.м):55.9, житлова площа (кв.м): 31.4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-11). Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк» . Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «АльфаБанк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦ БАНК» (а.с.19-34). Таким чином, судом встановлено, що правонаступником Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦ БАНК» став АТ «Альфа-Банк», який в подальшому перейменований на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, дійсної станом на 26.09.2022, встановлено, що право власності на квартиру, загальною площею (кв.м):55.9, житлова площа (кв.м): 31.4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 14.09.2003 за [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач розпочав процедуру стягнення на іпотечне майно, і 25.09.2021 року право власності на квартиру, загальною площею (кв.м):55.9, житлова площа (кв.м): 31.4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за АТ «Альфа-Банк» (правонаступник - АТ «СЕНС БАНК), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також судом встановлено, що 19.01.2017 зареєстровано обтяження №18619914 - податкова застава щодо нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] , яка на дату внесення запису належала на праві власності [PERSON] (а.с.12-18). Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України (Автоматизованої інформаційної системи ДПС України «Податковий блок») станом на 17.01.2017 у [PERSON] обліковувався податковий борг на суму 46002,00 грн. (а.с.48). Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Правовідносини між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦ БАНК» (правонаступник - Акціонерне товариство «Сенс Банк») та [PERSON] з приводу забезпечення виконання зобов`язання регулюються нормами Закону України «Про іпотеку», а правовідносини між Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області та [PERSON] з приводу обтяження у вигляді податкової застави регулюються нормами Податкового кодексу України. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про Іпотеку»). За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. В свою чергу, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (п. 14.1.155. Податкового кодексу України). Згідно із статтею 93 Податкового кодексу України (п. 93.1.) майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; 93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання. 93.1.6. отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. 93.2. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті. 93.3. Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 93.4. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. 93.5. У разі продажу у процесі приватизації єдиного (цілісного) майнового комплексу державного або комунального підприємства таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення податкового боргу покупцем об`єкта приватизації. З налізу вищезазначеного законодавства слід констатувати, що як іпотека, так і податкова застава, є видом (способом) забезпечення виконання грошового зобов`язання боржником, який регулюється різними законодавчими актами. В свою чергу, і Закон України «Про іпотеку», і Податковий кодекс України, визначає певні гарантії виконання зобов`язання та, відповідно, встановлює виключні підстави, які повинні настати для припинення обтяження, і які є передумовою для переходу права власності на забезпечене (заставлене) майно. В даному випадку, виключні підстави для припинення іпотеки - визначені в ст. 17 Закону України «Про іпотеку», а виключні підстави для звільнення майна з податкової застави - визначені статтею 93 Податкового кодексу України. Суд зазначає, що зазначені норми законодавства не мають пріоритету одна над одною та не конкурують між собою, а відтак слід вважати, що перевагу має той законодавчий акт, який регулював правовідносини, що виникли швидше. В даній справі, іпотечний договір укладений у 2007 році, а обтяження у вигляді податкової застави виникло значно пізніше та зареєстроване в 2017 році, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати саме норми Закону України «Про іпотеку». Як встановлено судом, у зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором [PERSON] , було розпочато процедуру стягнення на іпотечне майно, і 25.09.2021 право власності на майно було зареєстроване за новим власником - АТ «Альфа-Банк» (правонаступник - АТ «СЕНС БАНК). Відтак, слід констатувати, що в наслідок наявності обтяження у вигляді податкової застави, порушено права нового власника майна - АТ «СЕНС БАНК. Також суд зазначає, що за змістом пунктів 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України. З аналізу зазначених норм ПК України слідує, що податкова застава поширюється виключно на майно платника податків у якого виник та наявний податковий борг, тобто на майно [PERSON] . Новий власник майна - АТ «СЕНС БАНК» не є божником по сплаті податків, а відтак процедура звернення стягнення на його майно, в порядку визначеному Податковим кодексом України, не може бути реалізована. Зазначене є самостійною підставою для скасування (припинення) податкової застави. При цьому, суд не оцінює законність підстав для переходу права власності на майно до нового власника, оскільки це не є предметом даного спору. Тому, враховуючи принцип презумпції правомірності правочину, суд вважає процедуру стягнення на іпотечне майно та реєстрацію майна за новим власником - законною. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. На переконання суду, позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права у вигляді скасування (припинення) обтяження у вигляді податкової застави, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у праві розпорядження своїм майном, зокрема у спосіб припинення податкової застави. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги до Головного Управляння ДПС в Івано-Франківській області про скасування (припинення) обтяження у вигляді податкової застави. Щодо вимог позову до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , суд зазначає, що вказані відповідачі не мають відношення до вчинення реєстраційних дій пов`язаних з\~ наявністю обтяження у вигляді податкової застави, а відтак судом не встановлено, що цими особами порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи законні інтереси позивача. Тобто, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] , [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача Головного Управляння ДПС в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2864 (дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved