Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

21.07.2023 позивач Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записано відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання своєї дитини [PERSON] , [INFO] , зловживає спиртними напоями, не здійснює належний догляд за дочкою, дитина постійно перебуває в небезпеці. Тривалий час мати та дитина дила в автомобілі на вулиці в районі провулка Шкільного в м. Житомир бо не мають постійного місця проживання. На момент виявлення дитина була брудна, стомлена, мала ознаки недогляду та недоїдання. Мати, [PERSON] , на прохання вказати місце проживання, поводилася агресивно, неадекватно, називала декілька адрес проживання, які виявилися неправдивими. За результатами проведення акту оцінки рівня безпеки [PERSON] було влаштовано до КП «Дитяча міська лікарня ім. В.Й. Башека» Житомирської міської ради. Малолітню [PERSON] , [INFO] було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі (управлінні) у справах дітей Житомирської міської ради (наказ № 71-П від 23 червня 2023 року), а в подальшому було прийнято рішення «Про відібрання у [PERSON] малолітньої дочки [PERSON] та затвердження висновку щодо позбавлення матері батьківських прав». Наказом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 12.07.2023 року № 106 «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] » [PERSON] було влаштовано в родину [PERSON] (рідна сестра біологічного батька дитини) . За весь цей час мати [PERSON] жодного разу не з`явилася до служби з метою виправити ситуацію та заявити про намір виконувати батьківські обов`язки., а тому виконавчий комітет змушнений звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини в розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, починаючи з 21.07.2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач в судове засідання не з`являлася, неодноразово повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. У всіх випадках поштові повідомлення повернуті до суду, згідно довідки Укрпошти причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки За таких обставин суд прийняв рішення про розгляд справи без участі відповідача. Під час судового розгляд , представник позивача позовні вимоги підтримав в повному осязі. Так Шуляк О.В. пояснила, що дійсно влітку була виявлена дитина - [PERSON] , яка пояснила, що живе з мамою в автомобілі. Дитина була брудна, голодна, підчас спілкування вона пояснила, що мама вживає алкоголь, також було з`ясовано, що дитина прив`язана до матері і все ж таки хоче бути з мамою. Дитину було поміщено до лікарні. З матір`ю дитини було проведено відповідну роботу, здавалося, що мати оступилася та їй потрібно надати шанс, їй було запропоновано пройти курс лікування від алклоголізму на що та погодилася. На виправлення ситуації [PERSON] показала службам квартиру по вул.Вікрука де начеб то вона мала наміри жити з дитиною. Було прийнято рішення повернути дитину матері, проте того ж дня [PERSON] до квартири не поїхала, а поїхала розважатися взявши з собою дитину, було прийнято рішення повідомиити поліцію для того щоб встановити місце перебування [PERSON] та її дитини - [PERSON] . Згодом [PERSON] (рідна сестра біологічного батька дитини) змогла розшукати дитину в одній з квартир міста, двері відчинила [PERSON] , [PERSON] в цей час вживала алкоголь з двома чоловіками та жінкою. Наразі дитина тимчасово проживає в родині [PERSON] . Під час спілкування заявляє, що не хоче жити з мамою бо та п`є алкоголь, а хоче жити з родиною [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Колосюк О.Ю. повідломив, що дійсно матір необхідно позбавити батьківських прав. Є висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Допитана в якості свідка [PERSON] , будучи попоереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази повідомила суду, що вона є рідна сестра біологічного батька дитини, тобто тіткою [PERSON] , хоча її брат і не записаний батьком дитини проте вона переймається долею [PERSON] . Вона знає, що мати дитини - [PERSON] вживає алкоголь, деякий час жила в автомобілі на вулиці разом з дитиною. Дитину з вулиці забрали до лікарні, проте повернули, але мати на шлях випроавлення не стала та знову почала пити, ночує невідомо де. Коли вона нарешті їх розшукала двері відчинила [PERSON] , [PERSON] в цей час вживала алкоголь з двома чоловіками та жінкою. Дитина була брудна, мала педикульоз Вона запропонувала [PERSON] пройти курс лікування від алкоголізма та начеб то погодилася, коли вона відвезла її до спеціалізованого закладу та залишила її там, її повідомили, що того ж дня вона втекла. Наразі дитина тимчасово проживає в їх родині, ходить в дитячий садок,. Вона має намір і надалі опікуватися дитиною, її чоловік та син підтримують таке бажання. За весь час перебування в неї дитини [PERSON] надіслала їй 1000,00 грн, наразі не цікавиться дитиною, не телефонує, не шукає зустрічі. Дитина боїться, щоб мати її не забрала. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] видане 17.07.2018 року (а.с.8) . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.9,42) 12 липня 2023 року до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшло повідомлення про те, що [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] тривалий час (близько тижня) проживає в легковому автомобілі в районі провулка Шкільного в м. Житомир оскільки не мають постійного місця проживання. На момент виявлення дитина була брудна, стомлена, мала ознаки недогляду та недоїдання. Мати, [PERSON] , на прохання вказати місце проживання, поводилася агресивно, неадекватно, називала декілька адрес проживання, які виявилися неправдивими. За результатами проведення акту оцінки рівня безпеки [PERSON] було влаштовано до КП «Дитяча міська лікарня ім. В.Й. Башека» Житомирської міської ради (а.с.10-11) . 12.06.2023 проведено оцінку рівня безпеки дитини під час якого вона повідомила, що їй страшно ночувати в машині вона нічого не їла. Дитина олдягнена в брудний одяг, в неї низький рівень гігієни від неї погано пахне. Мати дитини поводилася агресиво, кричала, її поведінка була неадекватною, схожою на поведінку людини під дією наркотичних засобів. Дитину влаштовано до КП "Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека" в м.Житомирі (а.с.12-22) За довідкою директора КП "Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека" Житомирської міської ради [PERSON] [INFO] доставлена до лікарні швидкою допомогою у супроводі працівника служби (управління) у справах дітей (по акту проведення оцінки рівня безпеки дитини) (а.с.23) 10.06.2023 та 26.06.2023 службою (управлінням) у справах дітей Житомирської міської ради було здійснено обстеження умов проживання за адресою; [ADDRESS] про що складено АКТ про задовільні умови, наявність продуктів , одяну і взуття за віком. (а.с.24,26) саме туди мала повернутися Табачна з дитиною. 03.07.2023 Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради звернулася до Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, для встановлення місця перебування [PERSON] [INFO], оскільки 28.07.2023 дитину було передано матері та їх місцезнаходження невідоме (а.с.25) 11.07.2023 Службу (управління) у справах дітей Житомирської міської ради повідомлено, що про ситуацію, що склалася в родині Табачних (а.с.27) 11.07.2023 [PERSON] написала розписку, що дозволяє тимчасове перебування доньки у [PERSON] (а.с.29) 12.07.2023 рокуприйнято рішення №927 «Про відібрання у [PERSON] малолітньої дочки [PERSON] та затвердження висновку щодо позбавлення матері батьківських прав» (а.с.30). За результатами обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , 12.07.2023 встановлено, що це зйомне житло, є опалення, газ, світло, іжа, речі чисті, прибрано, є окремі місця для сну, одяг та взуття за віком та сезоном, продукти харчування в наявності. Дитина засвідчила, що згодна жити в родині [PERSON] 12.07.2023 складено акт про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім' родичів аба інших осіб, з якими в неї склалися близькі стосунки (сусіди,знайомі). [PERSON] та її чоловік [PERSON] бажають щоб [PERSON] жила в їх родині про що написані відповідні заяви (а.с.36,37) Наказом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 12.07.2023 року № 106 «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] » [PERSON] було влаштовано в родину [PERSON] . Таким чином на розгляд суду поставлено питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , що регулюється нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.07.2018 (а.с. 8) 12 липня 2023 року до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшло повідомлення про те, що [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] тривалий час (близько тижня) проживає в легковому автомобілі в районі провулка Шкільного в м. Житомир оскільки не мають постійного місця проживання. На момент виявлення дитина була брудна, стомлена, мала ознаки недогляду та недоїдання. Мати, [PERSON] , на прохання вказати місце проживання, поводилася агресивно, неадекватно, називала декілька адрес проживання, які виявилися неправдивими. За результатами проведення акту оцінки рівня безпеки [PERSON] було влаштовано до КП «Дитяча міська лікарня ім. В.Й. Башека» Житомирської міської ради (а.с.10-11) . 12.06.2023 проведено оцінку рівня безпеки дитини під час якого вона повідомила, що їй страшно ночувати в машині вона нічого не їла. Дитина олдягнена в брудний одяг, в неї низький рівень гігієни від неї погано пахне. Мати дитини поводилася агресиво, кричала, її поведінка була неадекватною, схожою на поведінку людини під дією наркотичних засобів. Дитину влаштовано до КП "Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека" в м.Житомирі (а.с.12-22) Навіть після цього факту, відповідачу було надано можливість виправитися та було повернуто дитину. Проте, вона знову не виправдала довіри, та представники відповідних служб вже 03.07.2023 були змушені звертатися до РУП ГУ НП в Житомирській області, для встановлення місця перебування [PERSON] [INFO] , оскільки 28.07.2023 дитину було передано матері та їх місцезнаходження невідоме (а.с.25) тобто мати не повернулася до того місця проживання яке вказувала службам, а саме [ADDRESS] де напередодні були огляди місця проживання і його було визнано задовільним. Як було з`ясовано мати продовжила неналежне виховання доньки, нехтуючи тим, що дитина має лише 5 років їй неможливо самій здобути їжу,одяг, засоби гігієни тощо 12.07.2023 рокуприйнято рішення №927 «Про відібрання у [PERSON] малолітньої дочки [PERSON] та затвердження висновку щодо позбавлення матері батьківських прав» (а.с.30). На підставі наказу служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 106 від 12.07.2023 року малолітню [PERSON] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на період з 12.07.2023 до прийняття рішення органу опіки та піклування про подальше влаштування дитини (а.с. 31). 12.07.2023 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №927 вирішено відібрати у [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] та затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте вищевикладені обставини у своїй сукупності вказують на [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно [PERSON] оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її дошкільне навчання, не забезпечуює належний догляд, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не надаює дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Дитина виявляє бажання жити в чужій родині ніж з мамою Суд також приймає до уваги покази свідка [PERSON] , які повністю узгоджуються з письмовими доказами по справі та свідчать, що наразі [PERSON] свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки і без поважних причин не виявляє щодо неї батьківського піклування. Нотомість саме [PERSON] , турбується про дитину, створюї їй нормальні умови для проживання, фізичного та духовного розвитку, привчає до зростання в родині де піклуються про дітей. Докази на підтвердження того, що [PERSON] хоч якось намагається належним чином виконувати покладені на неї батьківські обов`язки та покращити умови проживання дитини в матеріалах справи відсутні, та в ході розгляду справи суду не надані. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] Щодо стягнення аліментів. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є зобов`язання батьків утримувати дитину, яка потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надала суду жодного доказу того, що вона за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможна надавати її своїй малолітній дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і ухвалює рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною. Стягнення аліментів проводити з дня пред`явлення позову - 21.07.2023, як те передбачено ч.1 ст.191 СК України. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Позивач у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 2147,20 грн (1073,60 грн х 2 в имоги немайнового характеру).

Outcome: approved