Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку суброгації та просив стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації в загальному розмірі 69005 грн. 40 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 17.03.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та AT Таскомбанк було \~ \~ \~ \~укладено \~ \~ \~ \~Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №GA.TAS000003. Відповідно до сертифікату № АМ152471 р. від 10.04.2020р., що є додатком до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №GA.TAS000003 від 17.03.2017, предметом є страхування автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.08.2020р. в м. Одеса, вул. Бадаева/Кладбищенська, 41 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що застрахований AT Таскомбанк, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси і від 17 листопада 2020 року у справі №523/13446/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 18.08.2020 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунку-фактури №АГ00006967 здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 195 009,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4723.9 від 30.09.2020р. Позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ здійснило регламентну виплату відшкодування в межах встановлених чинним законодавством, а саме: у розмірі 130 000,00 грн. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, а саме: 65 009,40 грн., що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Таким чином позивач просить відшкодувати понесені витрати в розмірі 65 009,40 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено, що у випадку ненадання відзиву без поважних причин, суд розгляне справу за наявними матеріалами. (а.с. 104,105). Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти проголошення заочного рішення не заперечував. (а.с. 97). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався та відзиву на позов у встановлений строк не надав. Також про розгляд справи повідомлявся на офіційному веб-сайті суду. (а.с. 107,111). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 97). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.03.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та AT Таскомбанк було \~ \~ \~ \~укладено \~ \~ \~ \~Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №GA.TAS000003. Відповідно до сертифікату № АМ152471 р. від 10.04.2020р., що є додатком до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №GA.TAS000003 від 17.03.2017, предметом є страхування автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 44-61). 18.08.2020р. в м. Одеса, вул. Бадаева/Кладбищенська, 41 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що застрахований AT Таскомбанк, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . (а.с. 69, 74,75). Постановою Суворовського районного суду м. Одеси і від 17 листопада 2020 року у справі №523/13446/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. (а.с. 74,75). 18.08.2020 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з рахунку-фактури №АГ00006967 здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 195 009,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4723.9 від 30.09.2020р. (а.с. 76-85). Позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ здійснило регламентну виплату відшкодування в межах встановлених чинним законодавством, а саме: у розмірі 130 000,00 грн. (а.с. 86-88). На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, а саме: 65 009,40 грн. Позивач звертався з письмовою вимогою до відповідача про добровільну виплату зазначеної шкоди, однак зазначена вимога залишилась без задоволення. (а.с. 89,90). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК У країни) та статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» (та ст. 993 ЦК України) до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи, правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, висловлену при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23.12.2015 р.: «За змістом статті 993 ЦК У країни та статті 27 Закону У країни «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальні збитки/витрати, в якості страхового відшкодування у розмірі 65 009.40грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ять гривень 40 коп.) та судовий збір 2684 грн. 00 коп. Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved