Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2023 в задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. 21.09.2023 до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Олійника Олега Станіславовича про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32500,00 грн., яку вони бажають стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування». Крім того, представник просив поновити строк на подання доказів на обґрунтування витрат на правову допомогу, оскільки позивач дізнався, що рішення винесено судом 25.05.2023, лише 14.09.2023. 11.10.2023 до суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в яких представник просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки відсутні платіжні доручення на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом. Крім того розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 30.10.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши клопотання про поновлення строку, суд вважає таким що підлягає задоволенню, оскільки обгрунтоване належним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані відповідачем не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір має бути доведений та документально підтверджений. Зокрема, в матеріалах справи міститься договір № 351/17 про надання правової допомоги від 09.10.2017 укладений між адвокатом Олійником Олегом Станіславовичем та Гордієнко Світланою Ігорівною. Відповідно до додатку № 2 від 20.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 351/17, клієнт доручив адвокату надати правову допомогу в цивільній справі № 757/53683/19-ц в такому обсязі: складання та подання заяви до суду про ознайомлення з матеріалами справи; участь у судовому засіданні суду першої інстанції, призначеному на 21.05.2021; ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи; вивчення матеріалів справи та відповідної судової практики Верховного Суду; надання консультацій щодо можливої правової позиції по справі. За надання зазначеної правової допомоги, клієнт сплачує адвокатові гонорар в сумі 5510,00 грн. протягом дня з дати підписання цього договору. Відповідно до додатку № 3 від 17.06.2021 до договору про надання правової допомоги № 351/17, клієнт доручив адвокату надати правову допомогу в цивільній справі № 757/53683/19-ц в такому обсязі: збір доказів та додаткове вивчення судової практики; складання та подання всіх заяв по суті спору до суду першої інстанції, відповідей на подані іншою стороною заяви, та інших процесуальних документів на розсуд адвоката; участь у судових засіданнях суду першої інстанції(в кількості до трьох включно); інша необхідна правова допомога в суді першої інстанції у вищенаведеній справі в обсязі, визначеному адвокатом. За надання зазначеної правової допомоги, клієнт сплачує адвокатові гонорар в сумі 27100,00 грн. в строк до 24.06.2021 включно. Згідно з позицією Верховного Суду у справі № 922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Стороною відповідача не надано документи на підтвердження надання правових послуг [PERSON] (зокрема, акту виконаних адвокатом робіт) та оплати відповідачем професійних послуг адвоката, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed