Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільно тривалий час не проживають. Відповідач, зібравши всі свої речі, покинула спільне місце проживання. [PERSON] зазначає, що шлюб між ними має формальний характер, оскільки шлюбні відносини між ними припинилися, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. З огляду на викладене, [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 21 квітня 1990 року у Глушковській сільській раді Курської області. Крім того, позивач указав, що оригінал свідоцтва про шлюб втрачено, а у видачі повторного свідоцтва йому відмовлено через складення актового запису про шлюб не на території України. Позиція відповідача стосовно заявлених вимог позивача 30 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] посилаючись на те, що до позовної заяви не додано оригіналу свідоцтва про шлюб, що є необхідною умовою для розгляду даної справи. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання\~також\~не з`явилася,\~про\~місце,\~час\~та\~дату розгляду\~справи\~повідомлявся\~належним чином. У прохальній частині відзиву представник відповідача просив розглядати справу без їхньої участі. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до копії паспорту [PERSON] , [INFO] , серії СТ492776, із відмітки про сімейний стан вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 21.04.1990 року зареєстровано шлюб Глушковською сільською радою Курської області. Із відповіді Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області від 02.06.2023 року № 1173/30.13-33а видно, що за повідомленням Міністерства юстиції України від 21.03.2022 № 25814/12.1.1/32-22 припинено з установами Росії і Білорусі дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаній Державами-Членами Співдружності Незалежних Держав в Мінську 22.01.1993 року, в редакції Протоколу від 28.03.1997 року. У зв`язку з чим витребувати свідоцтво чи довідку про шлюб із компетентного органу Російської федерації відділ не має можливості. Мотиви, з яких виходить суд, ти застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За змістом ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція відповідно до якої: «Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не було додано оригінал свідоцтва про шлюб, надання якого є обов`язковою умовою при подачі позову про розірвання шлюбу є необґрунтованим, виходячи з наступного. Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Отже, для розірвання шлюбу до суду потрібно надати докази на підтвердження осіб сторін, наявності дитини та факту реєстрації шлюбу. Тобто в кожному окремому випадку може бути свій перелік доказів. Цивільний процесуальний кодекс не містить чіткого переліку доказів, які потрібно додати до заяви про розірвання шлюбу. Таким чином, прямої вказівки на необхідність подання саме оригіналу відповідного документа чинне законодавство не містить. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved