Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У жовтні 2023 року \~адвокат Ковтун В.І. в інтересах [PERSON] \~звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що\~ [PERSON] проживала у шлюбі разом із [PERSON] , рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2023 шлюб було розірвано. Заявниця має дитину [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] постійно підіймає на заявницю руку, висловлюється нецензурною лайкою при дитині, завдає тілесних ушкоджень, два рази ламав руку. [PERSON] постійно погрожує вбити заявницю, морально пригнічує та схиляє до суїциду. Після розірвання шлюбу все рівно не залишає заявницю в спокої. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2023 відносно кривдника було видано обмежувальний припис відносно [PERSON] . За період дії обмежувального припису кривдник допускав порушення обмежень, які на нього були покладені судом. За вказані порушення [PERSON] був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023. Таким чином, заявниця є особою, яка зазнала домашнього насильства. Окрім того, систематичне насилля з боку [PERSON] та висловлювання нецензурною лайкою негативно впливає й на дитину. Крім того, [PERSON] не платить аліменти на утримання дитини згідно судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Вважає, що вказані факти підтверджують те, що [PERSON] вчиняє насилля щодо [PERSON] та негативно впливає на дитину, вчиняє насильство, що виражається у психологічному тиску. З наведених підстав просить суд видати обмежувальний припис стосовно\~ [PERSON] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: обмежити спілкування\~ [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , за допомогою засобів телефонного зв`язку, месенджерів, засобами електронного зв`язку; заборонити [PERSON] наближатись більше ніж 500 метрів до адреси мешкання [PERSON] : [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. У судовому засіданні\~ [PERSON] та її представник заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та видати обмежувальний припис. При цьому [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони спільно не проживають. Він переслідує її та дитину на вулиці, наполягає на спілкуванні, хапає її за руки, не дозволяє скористатись телефоном. Дитина його дуже боїться. Він також підходить до дверей її квартири та прислухається, що там відбувається. Підмовив сусідку, щоб та повідомляла йому, коли заявниця йде з дому та приходить, разом з дитиною чи сама. З приводу спілкування [PERSON] з дитиною вони звертались до органу опіки та піклування, з цього питання є розпорядження щодо заборони спілкуватися з дитиною. До поліції з приводу неправомірних дій кривдника вона не зверталась. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після попереднього судового рішення щодо обмежувального припису та вироку суду [PERSON] не допускав жодних дій, які б носили характер насильства, в присутності дитини ніколи не виражався нецензурною лайкою. Це підтверджується тим, що жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин заявником не надано, а тому просить відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із статтями\~12,13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що\~ [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.02.2023. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно пояснень сторін, вони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2023 відносно [PERSON] було видано обмежувальний припис терміном на 6 місяців. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 [PERSON] був засуджений за ст.390-1 КК України (невиконання обмежувального припису) до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Відповідно до вимог\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою\~статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця посилається на вчинення останнім щодо неї фізичного та психологічного насильства, а також вчинення дій, які мають ознаки психологічного насильства, відносно дитини. При цьому, доводи заяви носять загальний характер, мають аналогічний зміст з її попередньою заявою до суду з цього питання від 21.03.2023, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення суду від 22.03.2023 про видачу обмежувального припису. Заявницею не наведено жодних фактичних даних щодо вчинення [PERSON] фізичного та психологічного насильства після ухвалення рішення суду від 22.03.2023, після закінчення встановленого цим рішенням суду строку дії обмежувального припису, та/або після постановлення вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 відносно [PERSON] за ст.390-1 КК України. Не було повідомлено суду про такі факти і в судовому засіданні, жодних доказів на підтвердження доводів заяви суду не надано. Заявницею не надано доказів несплати аліментів [PERSON] , як і не наведено обґрунтування та не доведено, що вказана обставина має характер домашнього насильства. Крім того, заява [PERSON] містить вимогу визначити тимчасові обмеження прав [PERSON] не лише щодо заявниці [PERSON] , а й до їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , однак в інтересах дитини [PERSON] та її представник у даній справі до суду не звертались. З огляду на викладене суд вважає, що заява\~ [PERSON] \~є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed