Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що Указом Президента України від 10 лютого 2010 року № 155/2010, на території Глобинського, Оржицького та Семенівського районів Полтавської області, Чорнобаївського району Черкаської області створено Національний природний парк «Нижньосульський» (далі Парк або НПП «Нижньосульський»). Згідно з додатком до Указу, до складу територій парку включено без вилучення 9,27 га земель Черкаського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства, 7080,64 га - земель запасу Чорнобаївської районної державної адміністрації. Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 95 затверджено Положення про НПП «Нижньосульський». Національний природний парк загальнодержавного значення «Нижньосульський» як об`єкт природно-заповідного фонду є юридично створеним з 10.02.2010, його територіям надано статус земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (п. «в» ст. 19 ЗК України). За даними Публічної кадастрової карти України втановлено, що частина території НПП «Нижньосульський» в межах Черкаської області, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 загальною площею 0,4063 га, належить на праві приватної власності [PERSON] . Хоч межі території НПП " [PERSON] " не виведені в натурі, відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природньо-заповідний фонд України", його межі визначаються відповідно до проекту створення парку. За матеріалами реєстраційної справи, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право приватної власності [PERSON] зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24 грудня 2015 року, кадастровий номер 7125181200:01:000:2106 площею 0,4063 га для ведення особистого селянського господарства. Накладання спірної земельної ділянки на межі території парку підтверджується листами Парку, управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, Міністрества захисту довкілля та природних ресурсів України, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та іншими матеріалами справи. Вказане свідчить про порушення ст.ст. 19, 20, п "г" ч. 4 ст. 84, ст. ст. 122, 149, 150, 186 -1 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 7, ч. 1 ст. 9, ч. 3 ст. 53, ст. 54 Закону України "Про природно - заповідний фонд України", тобто про незаконне надання у приватну власність спірної земельної ділянки природно заповідного фонду для сільськогосподарських цілей. Прокуратура вважає, що право держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації та НПП «Нижньосульський» на користування та розпорядження спірною земельною ділянкою підлягає судовому захисту шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації з одночасним припиненням речового права приватної власності на неї [PERSON] (запис про право власності від 15.12.2015 №12740452), зобов`язання її повернення. З посиланням на законодавство стверджує, що території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто згідно зі ст. 178 ЦК України належать до об`єктів, обмежених в обороті. Зазначає, що розташування земельної ділянки, яку передано у власність [PERSON] , у межах НПП «Нижньосульський» за чинним законодавством, свідчить про її віднесення до земель природно-заповідного фонду. Указане унеможливлює перебування цієї ділянки у приватній власності та використання з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Чинне земельне законодавство не передбачає можливості і не встановлює порядку безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок, які відносяться до земель природно-заповідного фонду. Також додатково щодо цільового призначення земельної ділянки зазначає, що станом на день виникнення права власності та передачу земельної ділянки розпорядником земель державної власності природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення був Кабінет Міністрів України та лише за його погодженням можлива була зміна цільового призначення таких земельних ділянок. Натомість Кабінетом Міністрів України рішення про вилучення або передачу, погодження зміни цільового призначення спірної земельної ділянки не приймалось. З огляду на особливий статус спірної земельної ділянки її передача в приватну власність є протиправною. Також вважає, що запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на вказану земельну ділянку може бути перешкодою у реалізації речових прав на вказану земельну ділянку державою в особі Черкаської обласної державної адміністрації та НПП «Нижньосульський» Незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки не має правового значення, оскільки статус спірної земельної ділянки першочергово визначається розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом цієї території. Вищезазначена земельна ділянка в силу вимог закону не може перебувати у приватній власності із виникненням приватного володільця, тому права держави на реалізацію усіх правомочностей щодо спірної земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею, підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] повернути зазначену земельну ділянку у державну власність. Керівник Золотоніської окружної прокуратури в позові обґрунтовує також дотримання позовної давності при поданні позову, підстави для представництва прокурором порушених інтересів держави, правомірність втручання в право особи мирно володіти майном, питання суб`єкта, який уповноважений здійснювати функції захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 травня 2023 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження. Від відповідача-1 у справі - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 186-189). Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Прокурор не надав доказів належності спірної земельної ділянки до НПП "Нижньосульський". Почав користуватися спірною земельною ділянкою в 1994 році, коли вона перебувала в користуванні племзаводу "Велика Бурімка". В 1997 році вона була передана на баланс Великобурімської сільської ради та продовжувала перебувати в оренді [PERSON] . За користування нею він постійно сплачував земельний податок. Тобто племзавод, а в подальшому сільська рада правомірно володіли і розпоряджалися цією землею. Рішення про передачу в оренду спірної земельної ділянки приймались до набрання чинності Земельним кодексом 2011 року, тобто правомірно. Вказана земельна ділянка фактично не вилучалась ні в племзаводу, ні в його правонаступників, і розпорядником земель, розташованих на території сільської ради залишалась Великобурімська сільська рада, в тому числі на момент прийняття рішення про затвердження технічної документації на земельну ділянку. При цьому документів, які б підтверджували про зміну цільового призначення з земель сільськогосподарського призначення чи господарських дворів, позивач не надав, тобто, не підтвердив передачу земельної ділянки до земель запасу Чорнобаївської РДА відповідно до Указу Президента України від 10 лютого 2010 року № 155/2010. Крім того, текст Указу Президента України від 10 лютого 2010 року не містить відомостей, що до території парку включені землі Чорнобаївського району. Тобто, відповідно до змісту позовної заяви, прокурором не вказано, з яких земель, конкретно, чи з земель державного підприємства «Золотоніське лісове господарство», чи з земель запасу Чорнобаївської районної державної адміністрації була включена спірна земельна ділянка до території Національного природного парку «Нижньосульський», та не надано документів про належність спірної земельної ділянки до їх територій. Питання створення НПП «Нижньосульський» було предметом розгляду жителів Великобурімської територіальної громади та Чорнобаївської районної ради, які своїми рішеннями не давали погодження на створення НПП "Нижньосульський» на землях, що знаходяться в адміністративних межах Великобурімської сільської ради та за рахунок земель, що перебувають у користуванні ДП «Золотоніське лісове господарство», про що свідчать копії їх рішень. Тобто ні сільська рада, ні районна ради дозволу на включення земель, ввірених їм територій, в тому числі спірної земельної ділянки, не надавали. Відповідно до позовної заяви та доданих документів, а саме Змін до проекту організації території Національного природного парку, внесених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 46 від 05 лютого 2016 року, проведений опис меж ділянок на території національного природного парку «Нижньосулинський»: - ділянка [ADDRESS] - в межах [PERSON] , протяжністю 2 км, зона регульованої рекреації- ймовірно територіально стосується предмету спору. З публічної кадастрової карти України вбачається, що межі ділянки № [NUMBER] в межах [PERSON] , протяжністю 2 км, не зазначені, а тому з`ясувати, чи накладається спірна земельна ділянка на землі парку, неможливо. Відтак прокурором не доведено, що земельна ділянка відповідача [PERSON] знаходиться саме на території НПП "Нижньосульський". Даний опис меж був зафіксований 05 лютого 2016 року, в той час як згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 вже було зареєстроване за відповідачем [PERSON] - 15 грудня 2015 року. До цього часу опису меж парку не було, і сільська рада правомірно своїм рішенням затверджувала технічну документацію на земельну ділянку кадастровим номером 7125181200:01:000:2106. Окрім того, і на даний час, оцінка проекту створення території парку не проведена, картографічні матеріали, що підтверджують місце знаходження об`єкту-ділянки [ADDRESS] , не виконані. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 26.12.2022 року підтвердити чи спростувати накладення земельної ділянки з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 на межі території національного природного парку «Нижньосульський» не можливо, через те, що в Державний земельний кадастр відомості про Національний природний парк «Нижньосульський» на підставі документації із землеустрою не вносились. За даними Державного земельного кадастру кадастровий номер земельній ділянці Національного парку «Нижньосульський» не присвоювався. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) директора юридичного департаменту Артеменко Є.І. до суду надійшли письмові пояснення (т. 1 а.с. 196-208). Так, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України підтримує позовні вимоги у повному обсязі та вважає, що позовна заява керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 7 Закону України «Про природно- заповідний фонд України» (далі - Закон) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до статті 21 Закону на території національних природних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно з функціональним зонуванням. На території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку. Зонування території національного природного парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про національний природний парк та Проекту організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, при цьому діяльність національного природного парку спрямовується на доведення площі заповідної зони національного природного парку до рівня не менше 20 відсотків загальної площі. Земельні ділянки природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного значення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення віднесені до земель державної власності. Такі землі мають надважливе значення. Спірна земельна ділянка розташована на території НПП та відноситься до зони регульованої рекреації території цього парку. Документація з питань вилучення, надання, зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, у тому числі в межах НПП, до Міністерства не надходила. За таких обставин встановлене цільове призначення для ведення особистого селянського господарства спірної ділянки жодним чином не впливає на її обмежену оборотоздатність і не передбачає можливості її дійсного використання за таким призначенням, оскільки з моменту оголошення НПП «Нижньосульський» ця територія має статус природно-заповідного фонду. Вбачають порушення вимог норм законодавства, а саме неправомірну, з порушенням порядку, передачу земельної ділянки, що належить до земель Парку, у власність [PERSON] . Від відповідача-2, Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 223-230). Зазначають, що позов пред`явлено державою (в особі прокурора) до держави (в особі ГУ Держгеокадастру). За вимогами законодавства позивач і відповідач не можуть збігатися. Також Головне управління не є належним відповідачем у цій справі. У задоволені позову просили відмовити. Третя особа - Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації надіслало до суду клопотання (т. 1 а.с. 237-242). Зазначили, що за період діяльності Департаменту з 01.06.2013 по 27.05.2021 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність з, зокрема, кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 не надходили, висновки про погодження не видавалися. З 27.05.2021 по 06.07.2023 звернення щодо надання інформації про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони, використання відповідної території та вимог природоохоронного законодавства на спірній земельній ділянці в порядку, визначеному розділом ІХ «Прикінцевих положень» Закону України «Про землеустрій», на розгляд не надходили. Зобов`язання щодо забезпечення режиму, охорони та збереження території НПП покладено на адміністрацію НПП з оформленням охоронного зобов`язання від 03.09.2012. Просили позов задовольнити у повному обсязі. Золотоніська окружна прокуратура надіслала до клопотання про заміну відповідача (т. 1 а.с. 245-248). Просили замінити первісного співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області на належного співвідповідача Чорнобаївську селищу раду. Залучити до розгляду у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. Змінити в п. 7 позовних вимог особу, з якої стягнути судові витрати за подачу позовної заяви з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на Чорнобаївську селищну раду. Ухвалою від 24 липня 2023 року вказане клопотання задоволено. Замінено первісного відповідача-2 -Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області на належного Чорнобаївську селищну раду. Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 21 серпня 2023 року від відповідача-2 Чорнобаївської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 22-26). Просили відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. Рішенням Великобурімської сільської ради від 10 липня 2012 року № 19-8/VІ «Про затвердження технічної документації та надання земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] » передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4063 га кадастровий номер 7125181200:01:000:2106 для ведення особистого селянського господарства (рілля), яка знаходиться в с. Велика Бурімка. На час прийняття даного рішення земельна ділянка рахувалась як землі запасу, категорія земель сільськогосподарського призначення, вид угідь - рілля. На Публічній кадастровій карті України відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі національного природного парку «Нижньосульський» були відсутні, це підтверджує і Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру своїм листом від 27.07.2023 року № 5-1/986. Позовна заява вмотивована тим, що земельна ділянка є землями природно-заповідного фонду і передавши її у приватну власність Великобурімська сільська рада порушила вимоги законодавства. Чорнобаївська селищна рада не згідна з такими мотивами, адже законодавством України визначено, що для визначення земельної ділянки певної категорії необхідне рішення компетентного органу на підставі відповідного проекту землеустрою. Пунктом 2 Указу Президента України від 10.02.2010 № 155/2010 щодо створення НПП «Нижньосульський» доручено забезпечити, серед іншого, підготовку протягом 2010-2011 років матеріалів та вирішення відповідно до законодавства питання щодо надання 2187,3 гектара земель у постійне користування НІШ «Нижньосульський», а також розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і проекту землеустрою з організації та встановлення меж території національного природного парку, отримання державних актів на право постійного користування земельними ділянками. Тобто самим Указом, на який посилається прокуратура як на правовстановлюючий документ, що посвідчує відведення земельної ділянки, доручено оформлення необхідної землевпорядної документації та отримання державного акту на право постійного користування. Проте, в матеріалах цивільної справи відсутні докази розробки відповідних проектів землеустрою та отримання Державного акту на право постійного користування землею. Указ Президента України не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право на землю, відповідно до норм земельного законодавства станом на 2010 рік. Також, Указом зобов`язано забезпечити розроблення проекту з організації та встановлення меж території національного природного парку. Документація із землеустрою щодо встановлення меж НПП «Нижньосульський», створеного згідно Указу Президента від 10.02.2010 № 155/2010, як зазначено у листі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.07.2022 № 10-23-0.21-2157/2-22, який знаходиться у матеріалах справи у регіональний або місцевий фонд документації не надходила. Інформація про розробку чи затвердження такої документації, встановлення меж земельних ділянок, на яких розташований вказаний об`єкт ПЗФ в Головному управлінні відсутня. Тому докази належності земельної ділянки з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 до земель природно - заповідного фонду відсутні, встановити, чи входить земельна ділянка з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 до території НПП «Нижньосульський» не є можливим. В Державний земельний кадастр відомості щодо НПП «Нижньосульський», на підставі документації із землеустрою не вносились. Також в листі зазначено, що підтвердити чи спростувати накладання земельної ділянки з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 на межі території НПП «Нижньосульський» неможливо. На карті-схемі розподілу земель території проектованого національного природного парку «Нижньосульський» за землекористувачами масштабом 1:100000, що знаходиться в матеріалах справи визначено за Чорнобаївським районом Черкаської області 7871,0083 га землі з них по угіддях: під водою 6724,5266 га, ліс 855,6538га, пасовища 290,8277га, інші угіддя відсутні, зокрема, рілля, яка надана у приватну власність [PERSON] . Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України своїм листом від 12.05.2022 № 25/7-11/6002-22 на лист прокуратури від 29.04.2022 № 51/2-233вих-22 зазначило, що земельна ділянка з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 відноситься до зони регульованої рекреації згідно з Проектом організації території Парку охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, який затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.12.2014 № 386 (зі змінами) та входять до складу Парку без вилучення в землевласників та/або землекористувачів. Враховуючи вищевикладене, Чорнобаївська селищна рада вважає, що процедура формування меж території парку не була проведена, рішення компетентного органу про передачу земельних ділянок на праві постійного користування НІШ «Нижньосульський» прийнято не було, правовстановлюючий документ на посвідчення права постійного користування також не виготовлявся та не видавався, проект організації території меж парку також не виготовлявся. Крім того, якщо є така можливість, що земельна ділянка, яка перебуває у приватній власності накладається на межі території Національного природного парку «Нижньосульський» то дана земельна ділянка з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 відноситься до зони регульованої рекреації згідно з Проектом організації території Парку охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, який затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.12.2014 № 386(зі змінами) та входить до складу Парку без вилучення в землевласників та/або землекористувачів. Чорнобаївська селищна рада вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. У судовому засіданні прокурор Парфьонов І.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, зазначених у позовній заяві. Від позивача Черкаської обласної державної адміністрації, представник в судове засідання не з`явився, надіслав лист щодо розгляду справи за його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі (т. 1, а.с. 175-178). Представник НПП «Нижньосульський» в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява виконувача обов`язків директора про розгляд справи за відсутності представника НПП «Нижньосульський». Позовні вимоги прокуратури підтримують в повному обсязі (т. 1 а.с. 183, т. 2 а.с. 38). Відповідач-1 в судовому засіданні пояснив, що спірною земельною ділянкою користується як городом з 1994 року, вирощує сільськогосподарську продукцію для власного вживання, Тоді ця земля була у розпорядженні племзаводу, потім вона перейшла до відання сільської ради. Користуючись земельною ділянкою, він добросовісно сплачував земельний податок. Документи щодо приватизації земельної ділянки збирав ще у 2012 році. У 2015 році лише зареєстрував право власності у державного реєстратора. Просив у відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] адвокат Охріменко Н.І. в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необгрунтованість. Представник відповідача Чорнобаївської селищної ради Лисенко Л.І. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля), в судове засідання не з`явився. В письмових поясненнях просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації Троян О.В., в судове засідання не з`явилась, в письмовому клопотанні просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно- заповідний фонд України» (далі - Закон) до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти, зокрема, національні природні парки. Указом Президента України від 10 лютого 2010 року № 155/2010 (далі - Указ), на території Глобинського, Оржицького та Семенівського районів Полтавської області, Чорнобаївського району Черкаської області створено НПП «Нижньосульський» (т. 1 а.с. 145-146). Отже, НПП «Нижньосульський» входить до природно-заповідного фонду України. Відповідно до статті 21 Закону на території національних природних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно з функціональним зонуванням. На території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 435 від 04 листопада 2011 року затверджено Положення про національний природний парк «Нижньосульський». Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 95 від 31 серпня 2020 року визнано таким, що втратив чинність Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України № 435 від 04 листопада 2011 року, та затверджено Положення про національний природний парк «Нижньосульський» в іншій редакції (т. 1 а.с. 78-91, 92-106, 139). Враховуючи, що оспорюване прокурором рішення сільської ради ухвалено 10 липня 2012 року, до вказаних правовідносин слід застосовувати норми Положення «Про національний природний парк «Нижньосульський», затверджене Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 435 (далі - Положення). Розділом 2 Положення передбачено, що Парк створений з метою збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів Середнього Придніпров`я. Пунктами 1.1., 1.2., 1.7. Положення передбачено, що Парк є об`єктом природно-заповідного\~фонду загальнодержавного значення. Парк є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються Парку в постійне користування у порядку, встановленому законодавством. Рішенням Великобурімської сільської ради №19-8/УІ від 10.07.2012 затверджено технічну документацію та надано земельну ділянку площею 0,4063 га, яка знаходиться в с. Велика Бурімка, у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] (т. 1 а.с. 144). 15.12.2015 державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції здійснено державну реєстрацію речового права приватної власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку (витяг з реєстру, т. 1 а.с. 142-143, витяг з ДЗК про земельну ділянку, т. 1 а.с. 147, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, т. 1 а.с. 148, інформація з Державного реєстру речових прав на нерузоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, т. 1 а.с. 149-150). [PERSON] 24.12.2015 було видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 7125181200:01:000:2106 (т. 1 а.с. 141). За інформацією, що міститься в листі Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації від 27.07.2022 № 02/10-04-17/11607 (т. 1 а.с. 118-120), за період діяльності Департаменту з 01.06.2013 по 27.05.2021 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, зокрема, з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 не надходили, висновки про погодження не видавалися. З 27.05.2021 по 06.07.2023 звернення щодо надання інформації про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони, використання відповідної території та вимог природоохоронного законодавства на спірній земельній ділянці в порядку, визначеному розділом ІХ «Прикінцевих положень» Закону України «Про землеустрій», на розгляд не надходили. Зобов`язання щодо забезпечення режиму, охорони та збереження території НПП покладено на адміністрацію НПП з оформленням охоронного зобов`язання від 03.09.2012 №111. Для надання достовірної інформації щодо відношення вказаних земельних ділянок (зокрема, спірної) до територій та об`єктів природно-заповідного фонду надаються картографічні матеріали відповідної якості з прив`язкою до місцевості та показом масштабу. Такі картографічні матеріали до листа-запиту прокуратури не представлені, що не дає можливості визначити наявність об`єктів природно-заповідного фонду в межах земельних ділянок (т. 1 а.с. 118-120). Відповідно до листів адміністрації НПП «Нижньосульський» від 12 травня 2022 року, від 09 лютого 2022 року (т. 1 а.с. 76, 77) та листів Міндовкілля від 12 травня 2022 року, 25 липня 2022 року (т. 1 а.с. 74-75, 117) спірна земельна ділянка розташована на території НПП «Нижньосульський», її включено до Парку без вилучення у власників та первинних користувачів. Вказана земельна ділянка відноситься до зони регульованої рекреації НПП «Нижньосульський». Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок НПП «Нижньосульський» та оформлення прав користування земельними ділянками площею 2187,3 га розробляється, але ще не затверджений. Про факт вибуття земель у приватну власність адміністрації НПП «Нижньосульський» стало відомо з запиту прокуратури. Адміністрацією парку жодних погоджень, дозволів тощо на передачу згаданих земельних ділянок не надавалось. За ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій об`єктів природно-заповідного фонду. 18 липня 2022 року до прокуратури надійшов лист НПП «Нижньосульський». До нього додано картосхему розташування НПП із проекту створення, карту функціонального зонування НПП та проект організації території НПП (т. 1 а.с. 113-116) . Відповідно до листів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 21.02.2022, 20.07.2022, 16.09.2022, 26.12.2022 року підтвердити чи спростувати накладення земельної ділянки з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 на межі території національного природного парку «Нижньосульський» неможливо, через те, що в Державний земельний кадастр відомості про Національний природний парк «Нижньосульський» на підставі документації із землеустрою не вносились. За даними Державного земельного кадастру кадастровий номер земельній ділянці Національного парку «Нижньосульський» не присвоювався. До місцевого фонду документація з землеустрою на спірну земельну ділянку на зберігання не надходила. Публічна кадастрова карта, крім інформації з Державного земельного кадастру, наповнюється іншими шарами, які носять інформаційних характер (т. 1 а.с. 71-73, 130, 131, 132-134, 140, 192-194). За інформацією ДП «Центр державного земельного кадастру» від 27.07.2022 (т. 1 а.с. 127-129, 135, 136) в рамках виконання доручень з адміністрування Державного земельного кадастру та відповідно до доручення Держгеокадастру від 16.06.2021 Центром ДЗК на підставі наданої Держгеокадастром інформації Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про об`єкти природно-заповідного фонду України були вжиті заходи публікації як окремого інформаційного шару на Публічній кадастровій карті відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, в тому числі НПП «Нижньосульський». Інформаційний шар «Природно-заповідний фонд» не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформаційний характер. Судом також досліджено запити прокуратури до органів державної влади, місцевого самоврядування тощо, складені в процесі підготовки позовної заяви, та інші документи, які не стосуються суті спору (т. 1 а.с. 42-70, 111-112, 137, 138, 151, 152, 190, 191). Суд приходить до висновку до станом на дату ухвалення органом місцевого самоврядування рішення щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки (10 липня 2012 року) на Публічній кадастровій карті України відомості про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі національного природного парку «Нижньосульський» були відсутні. Вказане підтверджується інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27.07.2023 року. Так, в рамках заходів з адміністрування Державного земельного кадастру з 16.06.2021 (т. 1 а.с. 127)\~і до 08.07.2021 (т. 1 а.с. 136) були вжиті заходи з публікації як окремого шару на Публічній кадастровій карті відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі НПП «Нижньосульський». Крім того, судом встановлено, що інформаційний шар «Природно-заповідний фонд» не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформаційний характер. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно користувався спірною земельною ділянкою як землею особистого селянського господарства з 1994 року, задовго до створення НПП «Нижньосульський» (10.02.2010). З 1997 року сплачував земельний податок (довідка виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради від 10.07.2023 № 200, т. 2 а.с. 40). Відповідно до змісту позовної заяви прокурором не вказано і під час розгляду справи не зазначено, з яких земель була включена спірна земельна ділянка до території НПП «Нижньосульський». Стороною позивача не надано достатньо доказів про приналежність спірної земельної ділянки до території заповідника. Згідно з ч. 1-4 ст. 7 Закону «Про природно - заповідний фонд України» (далі - Закону) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. За ст. 54 Закону зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку. На сьогодні межі Парку в натурі не встановлені, тому за частиною 4 статті 7 Закону межі Парку визначаються відповідно до проекту створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до позовної заяви та доданих документів, а саме Змін до проекту організації території Національного природного парку, внесених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 46 від 05 лютого 2016 року, проведений опис меж ділянок на території національного природного парку « [INFO] », серед яких лише ділянка [ADDRESS] - в межах [PERSON] , протяжністю 2 км, зона регульованої рекреації - ймовірно територіально стосується предмету спору (т. 1 а.с. 91). З публічної кадастрової карти України (т. 1 .а.с 110) вбачається, що межі ділянки № [NUMBER] в межах [PERSON] , протяжністю 2 км, не зазначені, а тому з`ясувати, чи накладається спірна земельна ділянка на землі парку, неможливо. Отже, прокурором не доведено, що земельна ділянка відповідача [PERSON] знаходиться саме на території НПП "Нижньосульський". Даний опис меж був зафіксований 05 лютого 2016 року, в той час як згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125181200:01:000:2106 вже було зареєстроване за відповідачем [PERSON] - 15 грудня 2015 року. До цього часу опису меж парку не було. Отже, сільська рада правомірно своїм рішенням затверджувала технічну документацію на земельну ділянку кадастровим номером 7125181200:01:000:2106. Крім цього,\~вище судом\~вказувалось про\~листи адміністрації НПП «Нижньосульський» від 12 травня 2022 року, від 09 лютого 2022 року (т. 1 а.с. 76, 77) та лист Міндовкілля від 12 травня 2022 року (т. 1 а.с. 74-75), згідно яких спірна земельна ділянка розташована на території НПП «Нижньосульський», відноситься до зони регульованої рекреації. Проте її включено до території Парку без вилучення\~у власників та первинних користувачів. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3\~ст.\~3\~ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст. 89 ЦПК України). За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для його задоволення, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається прокурор як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не доведені прокурором, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Великобурімської сільської ради №19-8/УІ від 10.07.2012 про затвердження технічної документації на земельну ділянку природно-заповідного фонду, позовні вимоги про скасування державної реєстрації, припинення права приватної власності, повернення земельної ділянки не підлягають до задоволення, оскільки є похідними позовними вимогами. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідачів не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed