Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка визначається в різниці між реальними витратами на відшкодування пошкодженого автомобіля та отриманими страховими відшкодуваннями в розмірі 40 662,55грн. , моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 50 000грн, судові витрати. Обгрунтовує позов таким. 21.02.2019р близько 17год 25хв відповідач, керуючи автомобілем КІА н.з. [NUMBER] в м.Дружківка на перехресті вул. Соборна та вул. Машинобудівників, при повороті ліворуч, не надала дорогу автомобілю DACIA LOGAN н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого скоїлось зіткнення. Водій, позивач по справі, та пасажир DACIA LOGAN [PERSON] , яка є дружиною позивача, отримали тілесні ушкодження. 01.04.2019 Постановою Костянтинівського міськрайонного суду по справі №229/1152/19 адмінматеріал у відношенні [PERSON] за вказаними вище подіями по ст. 124 КУпАП був направлений до Дружківського ВП Краматорського ВП для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 12019050260000340 за ознаками ч.1 ст. 286 КК України. 31 липня 2019р старший слідчий СВ Краматорського ВП Огуров Б.Ю. виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Цією постановою слідчий встановив, що [PERSON] , керуючи автомобілем КІА в м.Дружківка на перехресті вул. Соборна та вул.Машинобудівників, та при повороті ліворуч, не надала дорогу автомобілю DACIA LOGAN [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого скоїлось зіткнення. Підставою для закриття кримінального провадження стало те, що за результатами проведених судово - медичних експертиз №№ 63,64 від 26.06.2019 позивач та його дружина отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких є недостатньою для кримінального переслідування особи. На час скоєня ДТП позивач та відповідач мали поліси обов"язкового страхування цивільної відповідальності на випадок ДТП. Після закриття кримінального провадження позивач звернувся до страхової компанії, де була застрахована відповідач по справі з заявою про отримання страхового відшкодування. За результатом розгляду даної заяви страхова компанія ТДВ "СК"ЮЕС.АЙ" прийняла рішення про виплату суми страхового відшкодування в розмірі 22 442,45грн. Ця сума була отримана позивачем в повному обсязі. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль позивача на даний час не відремонтований та знаходиться у тому ж стані, який був на час ДТП. З ремонту свого автомобіля позивач звернувся до спеціалізованої СТО ТОВ "Компанія Алекс". За результатом огляду був встановлений розмір витрат на придбання необхідних запчастин та відновлювальні роботи. Так, загальний розмір відновлювальних робіт, враховуючи вартість запчастин, становить 63105,10грн. Сума страхового відшкодування, яка була отримана від страхової компанії є недостатньою для проведення повного відновлювання автомобіля позивача. З цього приводу позивач звертався до відповідача з питання добровільного відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в частині різниці, яка складає 40 662,55грн. Відповідач у відшкодуванні відмовила, аргументуючи це, як на її думку, відсутністю доказів її провини у скоєнні ДТП. Позивач впевнений, що саме відповідач порушила Правила дорожнього руху, що і стало причиною скоєння ДТП. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу була спричинена моральна шкода, яку оцінює у розмірі 50 000грн. Обгрунтовує її тим, що позивач та його дружина отрималі внаслідок ДТП тілесні ушкодження і пошкоджений автомобіль. Позивач відчув серйозне нервове потрясіння. Розуміння того, що тільки внаслідок щасливого випадку він та його дружина отримали не такі тяжкі тілесні ушкодження, додавали додаткових переживань та моральних страждань. Разом з тим, позивач та його дружина внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходились на лікарняному понад 21 день та проходили лікування у лікарняних закладах. Вказане вплинуло на звичайний уклад життя позивача та його родини. Позивач та його дружина працюють в м.Краматорську. До вказаної ДТП вони діставалися до роботи на власному автомобілі, чого зараз робити не можуть по причині його пошкодження внаслідок ДТП. При цьому, відновити його на отриманні грошові кошти від страхової компанії позивач не може, оскільки витрати на відновлення автомобіля значно перевищують отримані кошти, а відповідач відмовляється в добровільному порядку компенсувати спричинену шкоду. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020року відкрито провадження у цій цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с.41-42) 09 листопада 2020року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки висновками експерта №2/19-221 від 30.09.2019р та № 2/19/249 від 08.10.2019р встановлено, що в її діях відсутній причинний зв"язок з подією ДТП, що настала. Дії [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, знаходились у причинному зв"язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки [PERSON] мав технічну можливість запобігти дану ДТП шляхом застосування гальмування. (а.с.50-51) Ухвалою суду від 18 листопада 2020року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. (а.с.65) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Павленко О.В. , підтримав позовні вимоги. Заявив клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов. Також попросила поставити перед експертом питання. Ухвалою суду від 02 березня 2021року призначено по справі повторну судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (а.с.95-99) 13 квітня 2021року ухвалою суду відновленно провадження у справі, призначено розгляд питання щодо надання експерту додаткових матеріалів для проведення призначеної судом повторної судової автотехнічної експертизи. (а.с.106-107) Ухвалою суду від 07 травня 2021року направлено до національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" матеріали цивільної справи "229/4449/20 , матеріали кримінального провадження № 12019050260000340 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, для проведення призначеної у справі ухвалою суду від 02.03.2021 повторної автотехнічної експертизи. Провадження у справі зупинено. (а.с.138-141) Ухвалою суду від 07 вересня 2023року, у зв"язку з надходженням висновку експерта, поновлено провадження у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду . В судовому засіданні представник [PERSON] на позові наполягав. В судове засідання 26 жовтня 2023року не з"явився. Надав суду письмові пояснення до судових дебатів в яких зазначає що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню виходячи з такого. Звертаючись до суду позивач зазначав, що 21.02.2019р. близько 17г.25хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем KIA р.н. [NUMBER] в м.Дружківка на перехресті вул.Соборна та вул.Машинобудівників, та при повороті ліворуч, не надала дорогу автомобілю DACIA LOGAN р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] внаслідок чого скоїлось зіткнення. Внаслідок даної ДТП водій, який є позивачем по справі та пасажир DACIA LOGAN [PERSON] , яка є дружиною позивача отримали тілесні ушкодження. 01 квітня 2019 року Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справі №229/1152/19 адміністративний матеріал у відношенні [PERSON] за вказаними вище по діями по ст.124 КУпАП був направлений до Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12019050260000340 за ознаками ч.1 ст.286 КК України. 31 липня 2019 року Старший слідчий СВ Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області ст. лейтенант поліції Огуров Б.Ю. виніс постанову про закриття вказаного вище кримінального провадження. Закриваючи кримінальне провадження слідчий зазначив, що підставою для закриття кримінального провадження став той факт, що по потерпіла [PERSON] зазначала тілесних ушкоджень, які не мають ознак середньої тяжкості у зв`язку із чим кримінальне переслідування за ч.1 ст.286 КК України є неможливим через відсутність складу злочину. Разом з цим, в установочній частині постанови зазначено, що саме відповідач [PERSON] керуючи своїм автомобілем не надала дорогу автомобілю DACIA LOGAN р.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] внаслідок чого скоїлось зіткнення. В матеріалах справи також знаходяться висновки авто технічних експертиз №2/19-221 від 30.09.2019р. та 2/19-249 від 08.10.2019р. Відповідно до висновків даних експертиз, експерт дійшов до висновків, що в діях відповідачки [PERSON] відсутні ознаки порушень ПДР та вона не мала технічної можливості запобігти настанню ДТП. Разом з цим, в діях позивача по справі наявні порушення п.12.3. ПДР України та останній мав технічну можливість запобігти настанню вказаної вище ДТП. Враховуючи невідповідність висновків експерта реальним обставинам справи, за клопотанням сторони позивача по справі була призначена судова авто-технічна експертиза на вирішення якої була поставлена низка питань. Відповідно до висновків судової авто-технічної експертизи №2993 від 31.07.2023р. експертом був наданий експертний висновок за двома варіантами розвитку подій, з урахуванням позиції відповідачки [PERSON] та позивача [PERSON] . Так в обох варіантах судовий експерт дійшов до висновку, що водій [PERSON] повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1 та 16.6. Правил дорожнього руху України. Дії водія [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 16.6. Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Окремо слід зазначити, що розглядаючи 2 варіант розвитку подій, де судовий експерт безальтернативно відповів, що в діях відповідача [PERSON] є порушення вимог ПДР України, а в діях позивача [PERSON] відсутні такі порушення і останній не мав технічної можливості запобігти ДТП, судовим експертом використовувалися первісні покази відповідачки [PERSON] , які вона надавала безпосередньо після ДТП 21.02.2019р. та первісні покази Позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] , тобто пояснення, які сторони надали відразу після ДТП. Разом з цим під час надання оцінки діям Відповідачки [PERSON] у розвитку подій за 1 варіантом по експертизі, експерт надавав оцінку поясненням [PERSON] , які були надані додатково, після певного періоду часу. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] є правником, людиною яка обізнана в галузі права та могла надати дані пояснення з метою уникнення подальшої відповідальності, зокрема і цивільно-правової, до даних пояснень слід відноситися критично. Про це зокрема і свідчать первісні висновки правоохоронних органів, які також зазначали, що [PERSON] керуючи своїм автомобілем в м.Дружківка на перехресті вул.Соборна та вул.Машинобудівників, та при повороті ліворуч, не надала дорогу автомобілю під керуванням позивача [PERSON] внаслідок чого скоїлось зіткнення. Враховуючи зазначене, сторона позивача вважає необхідним при наданні оцінки доказам по справі вважати достовірними та належними первісні вихідні дані, пояснення сторін та висновки Судової авто-технічної експертизи №2993 від 31.07.2023р., які викладені у 2 Варіанті висновків експерта. З огляду на зазначене, сторона Позивача вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки матеріальної шкоди завдану внаслідок ДТП є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відносно позовних щодо стягнення з Відповідача моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50\~000,00грн. сторона Позивача також вважає доведеною та обґрунтованою відповідно до раніше наданих пояснень та обґрунтувань, які надані у первісному позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Вважає, що її вина у скоєнні ДТП не доведена матеріалами справи. Висновок повторної автотехнічної експертизи не є беззаперечним доказом її вини у ДТП. На підтвердження розміру шкоди в сумі 50тис грн , причинного зв"язку, доказів не надано. Просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 21.02.2019р близько 17год 25 хв в м.Дружківка на перехресті вул.Соборна та вул. Машинобудівників, сталася ДТП з участю автомобілів КІА держаний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та DACIA LOGAN державний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП пасажир автомобіля DACIA LOGAN [PERSON] , отримала забій грудної клітини, перебувала на лікуванні у травматолога з 22.02.2019 по 15.03.2019р (а.с.31). Також внаслідок цієї ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 22.02.2019р був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 015580, згідно якому 21.02.2019р о 17год 25 хв в м.Дружківка на перехресті вулиць Соборна Машинобудівників, водій [PERSON] керувала автомобілем КІА RIO н/з [NUMBER] , при повороті ліворуч по вул.Машинобудіників не дала дорогу автомобілю DACIA LOGAN н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушила п. 16.13 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що спричинило механічні пошкодження автомобілів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно переліку видимих пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП, які зазначені у схемі місця ДТП, автомобіль КІА має деформацію переднього капоту, переднього лівого крила, розбито передній бампер, передня ліва фара, передня декоративна решітка, радіатор, спрацювали 2 подушки безпеки; автомобіль DACIA має деформацію переднього капоту, переднього лівого крила, розбито радіатор, передній бампер, передня ліва фара, передня декоративна решітка. Згідно пояснень, які надала відповідачка [PERSON] 21.02.2019р, одразу після ДТП, вона, підїзджаючи до перехрестя, під час виконання маневру лівого повороту на вулицю Машинобудівників, не впевнилася, що буде безпечно, не надала переваги в русі автомобілю DACIA, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення. Згідно постанови судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О. справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП передано до Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування за фактом ДТП, що сталося 21.02.2019року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Згідно виписки з єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2019 зареєстровано кримінальне провадження № 12019050260000340 , правова кваліфікація ч.1 ст. 286 КК України. короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: до ЧЧ Дружківського ВП надійшла ухвала Костянтинівського міскрайсуду про внесення відомостей щодо 21.02.2019 близько 17год 25хв [PERSON] , керуючи автомобілем КІА АН 3724ІА в м.Дружківка на перехресті вулиць Соборна Машинобудівників, та при повороті ліворуч, не надала дорогу автомобілю DACIA LOGAN н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого скоїлося зіткнення. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019050260000340 , відповідачка [PERSON] змінює свої покази та пояснює, що вона застосувала екстренне гальмування, в момент, коли автомобіль повністю зупинився, через деякий час відбувся удар в передню частину її автомобіля зустрічним автомобілем DACIA. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019050260000340 проведено дві судових автотехнічних експертизи №2/19-221 від 30.09.2019 , №2/19-249 від 08.10.2019року, (а.с.52-61), за змістом яких вихідні данні для проведення експертизи були отримані з ухвали суду про призначення експертизи , серед яких є, в тому числі, свідчення водія [PERSON] . Свідчення водія [PERSON] при проведенні експертиз не враховувалися. Згідно висновкам цих експертиз, які є едентичними, у даній дорожній ситуації, водій автомобіля КІА [NUMBER] [PERSON] , знаходячись у автомобілі, що перебував у статичному стані, не могла скільки ні будь ефективне впливати на настання події даного випадку, отже вона не мала технічної можливості запобігти наступ даної ДТП. Оскільки в даній дорожній ситуації, водій автомобіля КІА [PERSON] не могла впливати на настання події даного випадку, то вона не мала технічної можливості уникнути наступу даної ДТП. З технічної точки зору, у даній дорожній обстановці водій автомобілю марки "DACIA LOGAN" р.н.з [NUMBER] [PERSON] , діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти наступу даної ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування. Оскільки в даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки "КІА" [NUMBER] [PERSON] , не могла скільки ні будь ефективне впливати на настання події даного випадку, то в її діях був відсутній причинний зв"язок з подією ДТП, що настала. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля "DACIA LOGAN" р.н.з [NUMBER] [PERSON] , які не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, знаходились у причинному зв"язку з настанням даної ДТП, оскільки водій [PERSON] , виконуючи вимоги вищезгаданого пункту ПДР України , мав технічну можливість запобігти дану ДТП шляхом застосування гальмування. Згідно постанови старшого слідчого СВ Крамамторського ВП ГУНП Огурова Б.Ю. від 31 липня 2019року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019050260000340 від 05 квітня 2019року, закрито у зв"язку з відсутністю у діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Постанова обгрунтована тим, що при освідуванні [PERSON] та [PERSON] ушкоджень не виявлено, у зв"язку з чим маються підстави для закриття кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В подальшому матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 015580 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] до суду не направлялися. Ця обставина визнається сторонами. Згідно повідомлення щодо виплати страхового відшкодування №51-1092 від 17 лютого 2020 , у зв"язку з розглядом документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталась 21.02.2019 з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована в страховій компанії за полісом АМ5004556 було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 22 442,45грн. (а.с.28) Позивач підтверджує отримання саме такої суми страхового відшкодування. Згідно висновку експерта № 2923 від 31.07.2023року за результатами проведення повторної судової автотехнічної експертизи, яка була проведена на виконання ухвали суду від 22.09.2021р у цивільній справі № 229/4449/20, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання "Чи є технічно спроможними покази водія [PERSON] , водія [PERSON] , які давались під час досудового розслідування, зокрема під час проведення слідчих експериментів?" - експертним шляхом, з технічної точки зору, не представляється можливим. В дослідницькій частині з цього питання зазначено, що в схемі місця ДТП відсутня будь-яка слідова інформація, яка б свідчила про характер руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, згідно якої можливо було б визначити стан автомобіля КІА в момент зіткнення з автомобілем Dacia Logan, а саме чи знаходився автомобіль КІА в нерухомому стані, або рухався. Тому подальше дослідження було проведено по двом варіантам механізму розвитку даної ДТП. 1-варіант: в момент зіткнення з автомобілем Dacia Logan автомобіль КІА Rіо знаходився в нерухомому стані (згідно пояснень водія [PERSON] від 06.06.2019,10.06.2019, 07.05.2021): В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля КІА Rіо [PERSON] повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля КІА Rіо [PERSON] визначалася шляхом виконання нею вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля КІА Rіо [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору , в причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] мав технічну можливість уникнути дану ДТП, шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля Dacia Logan [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору в причинному зв"язку з виникненням даної ДТП. 2-варіант:в момент зіткнення з автомобілем Dacia Logan автомобіль КІА Rіо рухався (згідно пояснень водія [PERSON] та свідка [PERSON] , а також пояснень водія [PERSON] від 21.02.2019): В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля КІА Rіо [PERSON] повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля КІА Rіо [PERSON] визначалася шляхом виконання нею вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля КІА Rіо [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору , в причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Dacia Logan [PERSON] не мав технічної можливості уникнути дану ДТП, шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Dacia Logan [PERSON] невідповідностей вимогам правил дорожнього руху України , які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв"язку з виникненням даної ДТП, не вбачається. За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України) Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Суд, критично ставиться до висновків експертизи №2/19-221 від 30.09.2019, №2/19-249 від 08.10.2019року, оскільки вони викликають сумнів у їх правильності, тому що вихідні данні для їх проведення були отримані з ухвали суду про призначення експертизи, серед яких є, в тому числі, свідчення водія [PERSON] . Свідчення водія [PERSON] при проведенні експертиз не враховувалися. За результатами проведення повторної судової автотехнічної експертизи вина відповідачки [PERSON] у ДТП, яка сталася 21.02.2019р, встановлена у двох, розглянутих експертом варіантів, як за позицією водія [PERSON] , так і за позицією водія [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП , на користь позивача. Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу. Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання певних доказів суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц). На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надає рахунок фактуру від 14.07.2020 № ANF9206448, в якому зазначені види робіт, їх вартість, перелік запчастин, іх вартість, разом до сплати сума складає 63 105грн. (а.с.29) Проте суд вважає, такий доказ не є належним. Рахунок складається більше, ніж через рік після ДТП, що не приводить до переконливого висновку, що саме такі роботи необхідно провести після ДТП. Акт огляду спеціалістом, (експертом), автомобіля після ДТП, з визначенням пошкоджень та всіх необхідних робіт, їх вартості суду не надано. За таких обставин позивач не довів розмір матеріальної шкоди, яка завдана йому внаслідок ДТП. Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки моральної шкоди, слід зазначити таке. Позивач у позовній заяві, обґрунтовував таку отриманням нервового потрясіння, моральними стражданням внаслідок пошкодження автомобіля, зміною звичайного образу життя його родини. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Окремо згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди. Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: 1. наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; 2. протиправність діяння відповідача (відповідачів); 3. наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів); а також 4. вину заподіювача (заподіювачів) шкоди. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Суд вважає, що безперечно факт участі у ДТП та заподіяння внаслідок такої шкоди майну (транспортному засобу) особи заподіює та у даному випадку заподіяли позивачу і моральну шкоду. Вина ж відповідачки у заподіянні шкоди, протиправність її діяння та причинний зв`язок між діянням на шкодою встановлено та доведено доказами, про які йшлося вище. Така шкода слід вважати полягає у душевних переживаннях з приводу самої події та факту участі у ДТП позивача, а також пошкодженнях його транспортного засобу та необхідності його відновлення чи заміни. Так, факт пошкодження автомобіля внаслідок ДТП однозначно спричиняє по-перше страх та переживання з приводу життя та здоров`я під час самого ДТП, а також через пошкодження майна (транспортного засобу); дискомфорт, незручності, зміну життєвих планів через неможливість володіння та використання транспортного засобу у власних потребах; необхідності докладати додаткових зусиль для вирішення щоденних проблем без автомобіля; необхідність вживати заходів для його відновлення чи заміни, тощо. Враховуючи вказане, а також засади розумності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди 10000 грн. був би достатньою сатисфакцією для відновлення порушених життєвих зв`язків позивача та така шкода безпідставно не була відшкодована позивачу за рахунок відповідачки відповідно до заявленої ним позовної вимоги (враховуючи також і те, що така шкода у даному випадку не підлягає відшкодуванню страховою компанією зважаючи на чинну редакцію Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів»). В задоволенні решти позову в цій частині вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині матеріальної шкоди, вимоги позивача щодо відшкодування судових витраз за ці вимоги, задоволенню не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80грн за позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial