Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

У травні 2023 року позивач в особі свого представника адвоката Позднякова В.Г. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним і [PERSON] серпня 2008 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 513. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У 2020 році шлюбні стосунки між ними погіршилися. Протягом останніх двох років шлюбні відносини були припинені. Між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, що виключає необхідність надання строку для примирення. У зв`язку з наведеним позивач просить шлюб між ним і відповідачем розірвати. Судові витрати покласти на нього. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 червня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи, відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, заслухавши представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 15 серпня 2008 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 513 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». У шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяву про відновлення її дошлюбного прізвища не надала, тому прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] », що не позбавляє її можливості змінити прізвище у позасудовому порядку. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас суд враховує, що позивач у своєму позові просив не стягувати судові витрати та покласти їх на нього, відтак суд не вирішує питання про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved