Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

13.09.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрованого 17.05.2018р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 12. Позов обґрунтований тим, що відносини з відповідачем фактично припинені з січня 2022р. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Також позивачка вказує, що сторони від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання яких вона з відповідачем не мають. Вона ж послалася на те, що майновий спір між сторонами також відсутній, та що строку на примирення вони не потребують. Позивачка та її представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас, 13.11.2023р., звернулися із заявами про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримують та про просять не надавати строку для примирення, судові витрати залишити за позивачкою. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, 04.10.2023р., звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнає повністю та вказує про відсутність спору щодо місця проживання дітей та майнового спору, строку на примирення не потребує. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2018р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.05.2018р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.08.2018р. Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 275, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07.05.2021р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 23). Фактично сторони припинили шлюбні відносини з січня 2022р. Майнового спору та спору про місце проживання дітей у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням думки позивачки, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved