Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

18.08.2023 [PERSON] , в особі представника адвоката Ковальчука А.О., звернувся до суду з позовом до ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП", у якому просить визнати виконавчий напис № 30099, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості у розмірі 9052 гривні, таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить також стягнути із відповідача понесені ним судові витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги\~ [PERSON] \~обґрунтовані тим,\~що 18.03.2021\~приватним нотаріусом\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіною Яною\~Вікторівною вчинено виконавчий\~напис \~№ 30099\~про стягнення\~з нього\~на користь\~ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості у сумі 9052 грн. Про виконавчий напис йому стало відомо після того, як у нього із заробітної плати почали вираховуватись кошти на підставі постанови приватного виконавця Лужинецького Павла Вікторовича, яким було відкрито виконавче провадження ВП № 65805804 за виконавчим написом № 30099. Позивач вважає виконавчий напис незаконним, оскільки нотаріусу банком не було надано оригіналу кредитного договору, не надано доказів безспірності кредитної заборгованості, зокрема, не надано первинних документів щодо видачі кредиту та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від\~18.08.2023\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду та\~у справі\~суд відкрив\~спрощене позовне\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін,\~до участі\~в справі\~в якості\~третьої особи\~без самостійних\~вимог залучив приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну. Ухвалою від\~18.08.2023\~суд вжив\~заходів забезпечення\~позову,\~зупинивстягнення на підставі виконавчого напису напис №30099, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 18.03.2021 - до набрання чинності рішення у справі. Представник відповідача позовну заяву із додатками та ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду отримав 05.09.2023. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін не надходило. Від третьої особи - приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. будь-яких заяв не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження Суд встановив, що 18.03.2021 приватний нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис № 30099 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості у розмірі 9052 гривні за кредитним договором № 1968118 від 28.08.2019, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП". Борг стягнуто за період з 27.09.2019 по 03.03.2021, розмір боргу включає прострочену заборгованість за сумою кредиту 1000 грн, прострочену заборгованість відсотками 8 052 грн. Постановою від 05.07.2023 приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторовим звернув стягнення на доходи боржника [PERSON] у ВП № 65805804 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Кредитний договір № 1968118 від 28.08.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" та [PERSON] не посвідчений нотаріально. Національне законодавство та релевантна судова практика Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису). Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. За положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, в редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, для одержання виконавчого напису виданого на стягнення боргу за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Аналіз доводів сторін, висновки суду Оскаржуваний виконавчий напис № 13744 виданий нотаріусом 18.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як зазначено вище, кредитний договір № 1968118 від 28.08.2019, за яким вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Аналізу іншим доводам сторін суд не наводить, оскільки висновки суду щодо інших підстав позову не впливатимуть на рішення суду про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 1610, 40 грн за пред`явлення позову та заяви про забезпечення позову. Щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, суд виходять із наступного. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду Договір про надання правової допомоги від 03.08.2023, довідку про сплату 03.08.2023 [PERSON] на користь адвоката Ковальчука А.О. згідно договору про надання правової допомоги від 03.08.2023 3000 грн, розрахунок до Договору про надання правової допомоги б/н від 03.08.2023 на загальну суму 3000 грн (усна консультація з вивченням документів - 500 грн, складання процесуальних документів - 1000 грн, представництво інтересів в суді - 1500 грн), довідку про внесення [PERSON] адвокату Ковальчуку А.О. за договором від 03.08.2023 - 3000 грн (а.с. 9, 10, 11). Оскільки справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто, без проведення судового засідання та, відповідно, представник позивача не здійснював представництва позивача в суді, на користь позивача із відповідача належить стягнути 1500 грн витрат на надання професійної правничої допомоги. Отже, всього судові витрати, які підлягають компенсації відповідачем на користь позивача складають 3110, 40 грн.

Outcome: approved