Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, будинки садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Крім неї, після смерті батька спадкоємцем за законом була її матір [PERSON] , яка спадщину прийняла, а також її брати - [PERSON] , [PERSON] , які в свою чергу спадщину не прийняли та не неї не претендують. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. [INFO] померла її матір [PERSON] . Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі №139/349/17 було задоволено позов та визнано її спадкоємицею [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила спадкових прав. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не в змозі, оскільки правовстановлюючи документи на домоволодіння за життя спадкодавця не видавалися, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила спадкових прав. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.09.2023 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.10.2023. 19.10.2023 підготовче засідання було знято з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 20.09.2023 та доданих до неї матеріалів отримав 21.09.2023, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.64). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вартість даного будинку становить 36569 гривень. Крім того, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Вартість даного будинку становить 73137 гривень. Факт належності будинків спадкодавцеві та їх вартість підтверджується, технічними паспортами на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 13-17; 27-31), оцінкою їх вартості (а.с. 20, 34), довідками старости Курашовецького старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 10/151 від 02.05.2023, №10/181 від 30.05.2023 та №10/159 від 08.05.2023 (а.с. 26, 40, 42 ), випискою із погосподарської книги №3 за 1996-2000, 2001-2005 роки (а.с.43). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною 3\~ст. 1268 ЦК України\~визначено, що\~\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не\~\~заявив\~\~про відмову від неї. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2017 року №129/349/17 (а.с. 9-11) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON] , яка спільно проживала та була зареєстрована із померлим на час відкриття спадщини. [INFO] у\~\~м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла [PERSON] (а.с.6). До складу спадщини після її смерті, у тому числі, входить успадковані від [PERSON] будинки, які він за життя не оформив. Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , що доводиться вищезазначеним рішенням №139/349/17 (а.с.9-11). Разом з тим, 05 серпня 2023 року державним нотаріусом Шулячинській З.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові будинки, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Верховний Суд України у своєму рішенні № 6-137цс13 від 18.12.2013 висловив правову позицію, згідно з якої право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Як вбачається з характеристики будинків, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.18, 32) житлові будинки, господарські будівлі та споруди були побудовані з 1917 року по 1973 рік. Згідно відміток про проведені технічні обстеження, проведених КП Могилів-Подільське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації від 28.06.2023 (а.с.45 зворот), вказані будинки, господарські будівлі та споруди можливо надійно та безпечно експлуатувати. Таким чином, факт будівництва житлового будинку у той час був підставою виникнення права власності на нього. Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. З положень постанови Ради міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженого Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З виписок із погосподарської книги за 1996-2000, 2001-2005 роки, довідок старости Курашовецького старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 02.05.2023 за №10/151, від 30.05.2023 за №10/181 слідує, що спірні житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходилися у власності [PERSON] (а.с. 26,40,42-43). Рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 року «Про оформлення права особистої власності на будинки, що належать окремим громадянам в селах Мурованокуриловецького району вирішено оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, в тому числі, в с. Курашівці Курашовецької сільської ради, а виконкому сільської ради видати громадянам свідоцтва згідно цього рішення (а.с. 46). Однак згідно довідок КП «МБТІ» від 14.07.2023 за №140 та №141 право власності на житлові будинки з надвірними будівлями по [ADDRESS] та [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 19, 33). Також, вказане слідує з Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12 ). Земельні ділянки під вказаними житловими будинками були передані у приватну власність [PERSON] , що доводиться архівним витягом з рішення виконавчого комітету Курашовецької сільської ради №10 від 24.03.1994 року (а.с.41,44). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житлові будинки з господарськими спорудами по [ADDRESS] та [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , яка прийняла\~цю спадщину\~після смерті\~чоловіка [PERSON] ,\~що помер\~ [INFO] ,\~але не\~оформила спадкових\~прав.\~ Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1097.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved