Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У червні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ "Приватбанк") звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 26.11.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена в письмовій формі із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами». Відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 35000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 20.03.2023 року у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 33671,24 грн., з яких: 27544,18 грн. - заборгованість за кредитом; 6127,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 33671,24 грн. та 2684,00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про те, відзиву на позовну заяву не подала, інших заяв та клопотань не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280\~ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Оскільки в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 24). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на\~\~ [PERSON] , підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема, з 26 листопада 2011 року до 04 листопада 2020 року із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 35000,00 грн. (а.с.22). Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримувала кредитні картки «Універсальна» « Універсальна GOLD»(а.с. 23), рух коштів по яких відображено у виписці банку (а.с.63-81). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що ввона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову паспорт споживчого кредиту (а.с.25-28), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.29) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 30-54). Згідно з наданими банком розрахунками заборгованість відповідача [PERSON] станом на 20.03.2023 становить 33671 грн. 24 коп. та складається з 27544,18 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 6127,06 грн заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 10-21). У анкеті-заяві позичальника від 26 листопада 2011 року, підписаній сторонами, не зазначена процентна ставка (а.с.24). Паспорт споживчого кредиту, підписаний 14 червня 2021 року (а.с.25-28), не є складовою кредитного договору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/22, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26 листопада 2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Такий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03липня 2019 року у цивільній справі №342/180/17. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, позивач не просить стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, відсутня (а.с.4-11). Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 27544,18 грн та складається із заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн, який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 2195,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial