Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Адвокат Клапчук Ф.П., діючий в інтересах [PERSON] , звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.12.2011 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, у зв`язку з чим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було внесено актовий запис №775 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у позивача не склалося. Після перебування у шлюбі стало зрозуміло, що характери сторін є дуже різними, погляди позивача та відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що унеможливлює їхнє подальше співіснування як сім`я. Між ними немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях, мають різні цінності. З січня 2023 року позивач і відповідач проживають окремо, не мають спільного побуту, не підтримують подружніх відносин. Враховуючи вищезазначені обставини, [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним та бажає розірвати шлюб. Позивач вважає, що розірвання шлюбу не зашкодить інтересам дітей, оскільки незалежно від факту перебування батьків у шлюбі, вони мають однакові обов`язки щодо дітей. При цьому, спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає. На даний час старша донька [PERSON] проживає разом з відповідачем, а молодша [PERSON] -з позивачем, так і залишатиметься після розірвання шлюбу. На підставі викладеного просив шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою суду від 07.07.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представника адвокат Клапчук Ф.П. в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця реєстрації, та шляхом направлення смс-повістки на його мобільний телефон, проте до суду жодного разу не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №775 від 17.12.2011 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини між ним немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved