Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

01.03.2023 року [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із вказаним цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1568. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Через різні характери і погляди на сімейне сумісне життя, в результаті відсутності між ними взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу спільні діти відсутні. Подальше сумісне проживання, примирення, та збереження сім`ї не можливе. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2023 року, визначений склад суду з розгляду даного позову, відповідно до якого головуючим суддею визначено Федчишина С.А. 14.03.2023 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою, якою повідомив про своє фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Федчишина С.А. від 03.05.2023 року, матеріали цивільної справи № 127/5682/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, за підсудністю передані на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 01.06.2023 року, матеріали цивільної справи № 127/5682/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передані на розгляд судді Сєліну Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 12.06.2023 року, відкрито провадження за вищевказаним позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Під час проведення підготовчого судового засідання 03.08.2023 року, відповідач [PERSON] та представник адвокат Андрощук О.І. заявили клопотання про надання строку для примирення, яке ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 03.08.2023 року було задоволене, наданий сторонам строк для примирення терміном на один місяць, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 05.09.2023 року, поновлено провадження у справі, призначено її до розгляду зі стадії, на якій його було зупинено. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 12.10.2023 року, закрите підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 30.10.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Андрощук О.І. звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області із заявою про непідсудність справи, яку ухвалою суду від 30.10.2023 року, постановленою в протокольній формі та занесеною до журналу судового засідання, було залишено без задоволення на підставі статті 32 ЦПК України, згідно якої спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому\~статтею 31\~цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. В судовому засіданні 30.10.2023 року, позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат АНДРОЩУК О.І. в судовому засіданні 30.10.2023 року, заперечували проти задоволення позовних вимог та просили у їх задоволенні позивачу відмовити. Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~статті 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина третя\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною другою\~статті 112 СК України,\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до\~статті 113 СК України,\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналіз положень\~СК України\~дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються\~СК України\~та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із\~статті 1\~СК України, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплені\~статтями 7,\~24\~СК України, відповідно до\~яких\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.07.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1568. Від шлюбу спільні діти відсутні. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини фактично припинені і збереження сім`ї неможливе. Спільне господарство чи бюджет не ведеться. Спір про спільне сумісне майно подружжя вирішується сторонами в передбаченому законом порядку. УхвалоюКалинівського районного суду Вінницької області від 03.08.2023 року, сторонам надавався термін на примирення з метою збереження сім`ї, однак це не призвело до позитивного результату, так як, відповідач не представив до суду доказів щодо вжитих ним заходів для збереження сім`ї, а позивачка не бажає надалі підтримувати сімейні відносини із відповідачем, на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Outcome: approved