Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Драбівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про встановлення батьківства та стягнення аліментів, відповідно до вимог якого просила визнати [PERSON] [INFO] , жителя с. Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області батьком [PERSON] народженого [INFO] в с. Демки Драбівського району Черкаської області. Зобов`язати Драбівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести до актового запису за №5 про народження [PERSON] , [INFO] , який складений 27 серпня 2010 року виконкомом Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, житель с. Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області; відомості про матір залишити без змін; відомості про прізвище дитини залишити без змін; відомості про ім`я дитини залишити без змін; відомості по-батькові змінити з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] , жителя с. Коржівка Старокостянтинівського району, Хмельницької області, аліменти на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позов обгрунтовано тим, що з жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом однією родиною, підтримувати фактичні шлюбні відносини та вести спільне господарство. У січні 2010 року взаємовідносини сторін припинилися. У лютому 2010 року [PERSON] дізналась, що вагітна, однак відповідачеві даний факт не повідомляла через неприязні відносини. [INFO] позивачка народила сина. [INFO] [PERSON] зареєструвала народження дитини. Запис про народження дитини був зроблений відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто дитина зареєстрована зі слів матері, як [PERSON] , в графі батько записано [PERSON] (батько позивачки). Взимку 2011 року взаємовідносини позивачки з відповідачем відновилися, відповідач забрав позивачку з дитиною до місця свого проживання, де сторони проживали близько півроку. Відповідач визнавав себе батьком дитини, купував все необхідне для дитини, допомагав у догляді за дитиною. Восени 2012 року сторони переїхали до м. Яготин де зняли житло. Однак, через три місяці відповідач поїхав працювати до м. Києва та до родини не повернувся. В той же час, з дитиною відповідач спілкується по даний час, та кожного року забирає його на літні канікули до свого місця проживання. [PERSON] відповідач називає сином, а [PERSON] відповідача батьком. Відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, останній раз близько півроку тому надавав дитині 1000 грн.. Однак, в зв`язку з тим, що на даний час, позивачка не може в повній мірі забезпечити дитину матеріально, а добровільної щомісячної допомоги на утримання дитини відповідач надавати не бажає, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом про встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на його утримання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями обрано головуючого суддю Литвин Л. І. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 06.08.2020 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 21.01.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду. 15.02.2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Черних В. О. надійшло клопотання про призначення експертизи. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 19.02.2021 року призначено по справі генетичну експертизу методом ДНК-аналізу. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 06.05.2021 року провадження в даній справі поновлено, оскільки ухвалу суду від 19.02.2021 року залишено без виконання у зв`язку із не проведенням позивачем оплати. 02.07.2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Черних В. О. надійшло клопотання про призначення експертизи. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 02.07.2021 року призначено по справі генетичну експертизу методом ДНК-аналізу. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року провадження в даній справі поновлено, оскільки відповідач [PERSON] на здачу зразків не з`явився та від отримання повідомлення письмово відмовився, у зв`язку з чим ухвала Яготинського районного суду від 02.07.2021 р. залишена без виконання. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 124 від 27.09.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді [PERSON] , згідно рішення Вищої ради правосуддя, зроблено повторний розподіл справи та призначено головуючого суддю Кисіль О. А. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 30.09.2021 дану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 22.11.2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Черних В. О. надійшло клопотання про призначення експертизи. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 30.11.2021 року призначено по справі генетичну експертизу методом ДНК-аналізу. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 08.06.2022 року провадження в даній справі поновлено, оскільки ухвалу суду від 30.11.2021 року залишено без виконання оскільки відповідач [PERSON] на здачу зразків не з`явився. Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 09.12.2022 року закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача в заяві до суду просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, та при винесення рішення просили врахувати позицію позивача викладену у судових дебатах. З котрих вбачається, що як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулася до суд із вимогою про встановлення батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, жителя с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області відносно неповнолітнього [PERSON] , народженого [INFO] в с. Демки Драбівського району Черкаської області. Враховуючи те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, стороною позивача було заявлено відповідне клопотання про призначення експертизи. Ухвалою Яготинського районного суду від 30 листопада 2021 року провадження по даній справі було зупинено та призначено генетичну експертизу методом ДНК-аналізу, виконання котрої доручено експертам Медико\~генетичного центру «Мама\~папа». 8 червня 2022 року ураховуючи, що надійшла цивільна справа до суду без виконання ухвали Яготинського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року, судом було поновлено провадження у даній справі. Причиною не проведення експертизи у справі була саме неявка відповідача [PERSON] на експертизу для здачі зразків. У листі відмові у проведенні дослідження зазначено, що було вжито всіх заходів для сповіщення [PERSON] про необхідність з`явитись до експертної установи для здачі біологічних зразків. Водночас, [PERSON] до експертної установи так і не з`явився. В той же час, враховуючи предмет спору та значення справи для сторін, вважаємо, що суд повинен діяти, виходячи, у першу чергу, з інтересів дитини. Так, частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи. За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. При цьому, слід врахувати, що справа перебувала у провадженні суду більше року, а відповідач, який був обізнаний про розгляд судом спору і належним чином повідомлений експертною установою та судом першої інстанції про дати та місце проведення судово-генетичної експертизи, систематично не з`являвся для забору біологічних зразків, що свідчить про його ухилення від проведення судово-генетичної експертизи з метою встановлення істини у справі. Системне та неодноразове нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини, спростувати доводи позивача про його батьківство щодо дитини. Разом з тим, за приписами статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 9 Постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що у разі, коли ухилення сторони у справі щодо визнання батьківства від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Верховний Суду у своїй постанові від 10 травня 2022 року по справі № 473/1343/18 вказав, що « … ураховуючи викладене, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини\~\~ у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, врахувавши висновки Верховного Суду,\~\~\~які викладені при попередньому скасуванні судового рішення, обґрунтовано зазначив про те, що\~\~[PERSON] неодноразово ухилялася від проведення судово-генетичної експертизи, оскільки не з`являлася разом з дитиною - [PERSON] до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів. Тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про застосування наслідків ухилення від участі в експертизі, визнав факт для з`ясування якого вона була призначена, а саме, що [PERSON] не знаходиться у прямій біологічній спорідненості з дитиною - [PERSON].» У постанові від 17 червня 2020 року по справі № 201/6094/18 Верховний Суд звернув увагу на наступне: «… під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було правильно враховано, що справа перебувала у провадженні суду більше року, а відповідач, яка була обізнана про розгляд судом спору і належним чином повідомлена експертною установою та судом апеляційної інстанції про дати та місце проведення судово-генетичної експертизи, систематично не з`являлась для забору біологічних зразків разом із дитиною, що свідчить про її ухилення від проведення судово-генетичної експертизи з метою встановлення істини у справі. Системне та неодноразове нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини, спростувати доводи позивача про його батьківство щодо дитини. Судом апеляційної інстанції вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідача разом із дитиною у її проведенні. Відповідач не довела, що підстави, на які вона посилалась як на причину своєї неявки разом із дитиною до експертної установи, перешкоджали забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від позивача. В той же час, слід звернути увагу також на те, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.» Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, вважаємо, що у суду існує можливість визнати факт батьківства відповідача та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дитини від відповідача. Зокрема, доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved