Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 02 серпня 2001 року, актовий запис №109. Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2023 року. З цього часу вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Комарницького Е.Г. поступило клопотання, в якому він позов підтримав, просив задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду клопотання, в якому позов визнала, розгляд справи просила проводити без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 07 серпня 2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 07 вересня 2023 року від представника позивача поступило клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності. Ухвалою суду від 07.09.2023 сторонам надано строк на примирення 6 місяців, провадження у справі зупинено. 19 вересня 2023 року від відповідачки поступила заява про відновлення провадження у справі, в якій вона просила скоротити строк на примирення. Ухвалою суду від 22.09.2023 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання для вирішення питання про скорочення наданого сторонам строку для примирення. Ухвалою суду від 16.10.2023 строк на примирення скорочено. 06 листопада 2023 року від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи без його участі, в якому він позов підтримав, просив задовольнити, а від відповідачки - клопотання, в якому вона позов визнала, розгляд справи просила проводити без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрвоаному шлюбі з 02 серпня 2001 року, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.08.2023. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу [PERSON] , після - [PERSON] (а.с. 2). Від даного шлюбу в сторін народилися: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.12.2001) та [PERSON] , [INFO] ) свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 04.07.2019 (а.с. 6, 7). Позивач зазначає, що з відповідачкою з квітня 2023 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність однієї неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивни письмові заяви сторін, враховуючи визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони припинили подружні відносини з квітня 2023 року, проживають окремо, їхній шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечила [PERSON] , визнавши позов. Наданий строк на примирення, який був перерваний за клопотанням останньої, не дав бажаного результату. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Дочка сторін досягла повноліття, а син - 17 років, тому питання щодо визначення місця його проживання в силу ч. 3 ст. 160 СК України не вирішується, таке сторонами і не заявлялося. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved