Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

26.05.2023 представник позивачки звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 0,36 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території села Тершів Самбірського району Львівської області в агрофірмі «Дністер», що належала [PERSON] згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №513 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у с. Тершів Старосамбірського району Львівської області помер батько позивача, [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: син [PERSON] та син [PERSON] . Померлому [PERSON] відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №116909 від 20.05.1997 належала земельна ділянка площею 0,36 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Тершів Самбірського району Львівської області. Згодом померли сини [PERSON] : у 2016 [PERSON] ; у 2019 [PERSON] . Будучи донькою померлого та маючи право на спадкування за законом, позивач звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області за місцем відкриття спадщини з приводу оформлення своїх спадкових справ. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку (пай) старого зразка, який не відповідає чинному законодавству. Оскільки, право позивачки на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, то за захистом порушеного права на майно вона звертається до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.. Ухвалою судді від 31.05.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 21.06.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 18.09.2023 витребувано копії матеріалів спадкової справи. В судове засідання представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наведених нижче підстав. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Відповідно до пункту 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої\~статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У відповідності до пункту 17\~Розділу X Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 10, 11\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону . Судом встановлено, що [INFO] у с. Тершів Старосамбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2006. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 1975 року народження та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.02.1995. На день смерті померлому [PERSON] відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №116909 від 20.05.1997 належала земельна ділянка площею 0,36 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Тершів Самбірського району Львівської області. Зазначене також підтверджується довідкою виконавчого комітету Старосамбірської міської ради №41 від 19.05.2023 Листом №396/02-14 від 25.04.2023 завідувач Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Тетяна Сюма відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку (пай) старого зразка, який не відповідає чинному законодавству. Оскільки, право позивачки на спадкове майно після смерті [PERSON] не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, то за захистом порушеного права на майно вона може звернутися до суду. Згідно довідки, виданої Тершівським старостинським округом виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №389 від 18.04.2022 на день смерті [PERSON] в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та проживали: син [PERSON] та син [PERSON] . Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у зв`язку з постійним проживанням з батьком на момент його смерті за однією адресою. [INFO] помер син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2016. [INFO] помер син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2022. Завідувач Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Тетяна Сюма надала інформацію, що спадкові справи після смерті братів [PERSON] та [PERSON] нотаріальними органами не заводились. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 26.01.2023 визначено [PERSON] додатковий строк в три місяці для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] . З огляду на викладене, після смерті батька спадкоємцями стали сини спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та донька [PERSON] , отримавши право на 1/3 частину спадщини кожний. Враховуючи, що позивачка не зверталася до нотаріальної контори після смерті братів з заявою про прийняття спадщини, то на даний час вона має право лише на 1/3 від спадкового майна, що залишилося після смерті батька. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] 1/3 належного йому права на земельну частку (пай), перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку не відповідає чинному законодавству, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом часткового визнання права на земельну частку (пай) за позивачем у порядку спадкування.

Outcome: approved