Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

23 серпня 2023 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за результатами розгляду якої позивач просить стягнути з відповідачки на її користь інфляційні витрати в сумі 4\~505,93 грн., та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2\~104,71 грн., а всього стягнути 6\~610,64 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2020 року стягнуто з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 96785 грн. 50 коп. 02 вересня 2020 року відкрите виконавче провадження на виконання вищевказаного рішення суду. Позивач зазначає, що оскільки рішення суду перебуває на виконанні у органах державної виконавчої служби і боржником до теперішнього часу не виконане, позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь інфляційні витрати в сумі 4\~505,93 грн., та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2\~104,71 грн., а всього стягнути 6\~610,64 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила, заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~Ухвалою суду\~від 28\~серпня 2023\~року зазначену\~справу прийнято\~до\~ розгляду\~та відкрито\~провадження,\~вирішено розглядати\~у спрощеному\~позовному провадженні\~з викликом сторін. (а.с. 40-41). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи\~встановлено,\~що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2020 року у справі № 331/2389/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 96785 грн. 50 коп.; припинено право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 967 грн. 85 коп. (а.с. 17-20). Постановою державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 вересня 2020 року відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом міста Запоріжжя 28 серпня 2020 року про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 97753 грн. 35 коп. (а.с. 21). Згідно інформації, наданої Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 24.07.2023 року сума заборгованості складає 96268 грн. 09 коп. (а.с. 31). На підтвердження своїх позовних вимог позивач за період з 16 листопада 2022 року по 16 серпня 2023 року надає розрахунок інфляційних витрат, сума яких складає 4\~505,93 грн., та розрахунок 3 % річних, сума яких становить 2104,71 грн. (а.с. 16). Враховуючи вищенаведене, а також обставину, що судовим рішенням стягнуто на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/4 частини квартири та судовий збір, а також те, що наразі рішення суду перебуває на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та не є виконаним, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). З огляду на зазначене, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). Судом встановлено, що судовим рішенням стягнуто на користь [PERSON] суму в розмірі 96\~268,09 грн. До теперішнього часу грошове зобов`язання відповідач повністю не виконала та не виплатила позивачу зазначену суму грошових коштів. Таким чином, з 24 листопада 2022 року по 16 серпня 2023 року розмір 3 % річних складає: 96268 грн. 09 коп. х 3 % х 266 днів прострочення / 365 днів = 2\~104,71 грн. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. А отже, що стосується інфляційного збільшення за період з 16 листопада 2022 року по 16 серпня 2023 року, суд приходить до висновку, що індекс інфляції становить: за грудень 2022 року 100,7; січень 2023 року 100,8; лютий 2023 року 100,7; березень 2023 року 101,5; квітень 2023 року 100,2; травень 2023 року 100,5; червень 2023 року 100,8; липень 2023 року 99,4. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x .(ІІZ : 100); ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період: IIc (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) = 1.04680603. Таким чином, інфляційне збільшення за період з 16 листопада 2022 року по 16 серпня 2023 року становить 96268,09 х 1. 04680603 96268,09 = 4\~505,93 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат в сумі 4\~505,93 грн., та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2\~104,71 грн., а всього 6\~610,64 грн. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved