Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визначити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер приблизно [INFO] , терміном у три місяці. В обґрунтування вимог зазначається, що з 08 січня 1982 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України чоловік позивача [PERSON] перебував у селі Мила Бучанського району Київської області. Приблизно 03 березня 2022 року російськими військовими було вбито [PERSON] . Отримавши свідоцтво про смерть чоловіка, позивач не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки 18 січня 2022 року у неї було діагностовано онкологічне захворювання та вона проходила курс променевої терапії. Крім того, позивач думала, що фактично прийняла спадщину. 14 липня 2023 року, маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулася до Першої броварської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, у прийнятті якої їй відмовлено з підстав пропуску встановленого чинним законодавством строку та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. 03 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 05 жовтня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 17 серпня 2023 року до суду надійшов лист Першої броварської державної нотаріальної контори. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 01 листопада 2023 від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Відповідач Броварська міська рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. У прохальній частині відзиву представник відповідача просив здійснити розгляд справи на розсуд суду та за відсутності відповідача. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що приблизно [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Позивач у справі є дружиною померлого [PERSON] . Факт перебування у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 березня 1983 року та повторно виданим свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02 лютого 1994 року. З даних довідки Комунального некомерційного підприємства «Київський міський клінічний онкологічний центр» встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургії у період з 18 січня 2022 року по 28 січня 2022 року. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи на ім`я [PERSON] . Відповідно до листа Першої броварської державної нотаріальної контори від 14 липня 2023 року №1650/01-16 [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з його пропуском. Заявляючи вимогу про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на перебування на лікуванні та необізнаність про наявність шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, установленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30\~травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. З урахуванням наведеного, оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може. Відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов`язки, передбачені статтями 65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов`язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. Стаття 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право ніж звернутися до суду не може, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з визначенням трьохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved