Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області загальною площею 2,54 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 371128, виданого головою Кілійської районної державної адміністрації 25.08.2005, з кадастровим номером 5122381200:01:004:0008, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В позові позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказану земельну ділянку. Померлий склав заповіт, яким заповів все належне йому майно позивачу. Зазначає, що після смерті батька він спадщину прийняв. Враховуючи те, що позивач не може реалізувати свої законні права на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, він не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, а ніж звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , свідоцтвом про народження позивача, довідкою від 08.09.2022 №683. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області загальною площею 2,54 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 371128, виданого головою Кілійської районної державної адміністрації 25.08.2005 р. з кадастровим номером 5122381200:01:004:0008. За життя [PERSON] склав заповіт від 28.08.2018 за яким заповів все належне йому майно позивачу - [PERSON] . Позивач прийняв спадщину, оскільки на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою старости виконавчого комітету Кілійської міської ради за вих. № 683 від 08.09.2022. Встановлено, що позивачу нотаріусом було роз`яснено та відмовлено у здійснені права на спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (оригінал вказаного державного акту) на спадкове майно та за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті батька прийняв, спадкове майно у вигляді земельнихої ділянки дійсно належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved