Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] адвокат Мотельчук Ю.І. просить: - визнати договір купівлі-продажу №510 укладеного 10 квітня 1998 року на Біржі нерухомості «Эдвайс-консульт» між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони про купівлю-продаж квартири [ADDRESS] дійсним. В обґрунтування позовної заяви посилається на наступне. 10 квітня 1998 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] , який діяв через свого представника [PERSON] квартиру [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу № 510 на Біржі нерухомості «Эдвайс-консульт», який 13.04.1998 року зареєстровано МБТІ за реєстровим № 16307. При оформлені договору купівлі-продажі квартири сторони домовилися про всі істотні умови договору, відбулося повне його виконання, але договір не було посвідчено нотаріально, оскільки цього не вимагали умови самого договору та діюче на той час законодавство. Зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників вправі визнати угоду дійсною. Співвласник квартири [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаної квартири [ADDRESS] . Позивач, яка є рідною донькою померлого співвласника [PERSON] , звернулась з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану 1/2 частку квартири до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко О.Г., але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючий документ на нерухоме майно не відповідає законодавству. Ухвалою суду від 11.09.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява з прохання розглядати справу без участі позивача та її представника. Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. У відповідності до положень\~ст.\~280-281\~ЦПК\~України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно наданого суду договору, 10.04.1998 року на Біржі нерухомості «Эдвайс-консульт» укладено договір купівлі-продажу № 510, відповідно до умов якого [PERSON] , який діяв через свого представника [PERSON] (який діяв на підставі довіреності, засвідченою 13.12.1997р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за реєстровим №1343 Курганською В.П.) продав, а [PERSON] та [PERSON] купили у рівних долях квартиру [ADDRESS] . Сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, відбулося повне виконання договору. Зазначений договір 13.04.1998 року був зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 16307. З листа КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2023р. за №1120 вбачається, що станом на 28.12.2012р. право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки за кожним на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.1998 року, зареєстрованим на БН «Єдвайс-Консульт» за №510 та зареєстрованим в КП «ММБТІ» 13.04.1998 року за №16307. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до\~ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу\~(ч. 1\~ст. 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частини 1\~Закону України від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»). Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч. 2\~ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту. Відповідно до абз. 3 п. 2\~\~Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. Оскільки в даних правовідносинах наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу -\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~та\~ст. 277 ЦК Української РСР\~1963 року, Закон України «Про товарну біржу» було прийнято в 1991 року, а\~\~Цивільний кодекс\~\~на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року, тому при вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування сторонами спірного правочину\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(як нормативного акта, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Приймаючи до уваги те, що позивач не може усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, вимоги позову є обґрунтованими.

Outcome: approved