Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 02.10.2020 року звернулися у Сколівський районний суд Львівської області із позовною заявою, що була зареєстрована в діловодстві зазначеного суду за вх. № 4796, в якій просили ухвалити рішення про: - зобов`язання відповідача 1 [PERSON] усунути їм перешкоди у здійснення права користування та розпорядження майном у спільній сумісній власності згідно заповіту від 05.08.2009 року батька позивачки [PERSON] [PERSON] , смерть котрого настала [INFO] , та згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухваленого 23.02.2012 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 1320/16/2012 та номером провадження 2/1320/124/2012, котрим, з-поміж іншого, визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті батька за цією позивачкою право власності на приналежні до житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , господарські будівлі і споруди, зокрема перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження спільними ворітьми і хвірткою, спільним заїздом і проходом та проходом до газового лічильника у [ADDRESS] , та надати безперешкодний доступ до вказаного домоволодіння по земельній ділянці без будь-яких обмежень; - визнання недійсним протиправного правочину, укладеного між Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, та відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», на користь відповідача 2 [PERSON] з приводу незаконного відчуження та продажу спільних воріт і хвіртки, які належать позивачці 2 [PERSON] у порядку спадкування за вищевказаним заповітом батька та на підставі вищевказаного рішенням суду, й повернути становище, котре існувало до порушення їх відповідного права; - зобов`язання Верхньосиньовидненську селищну раду Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, скласти Акти обстеження земельної ділянки у [ADDRESS] , від 14.09.2015 року та 18.09.2015 року, та надати інформацію про спільні ворота, хвіртку, прохід і заїзд із господарської та земельно-кадастрової книги № 267 і спадкування права на земельну ділянку, провести державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна у спільній сумісній власності; - зобов`язання відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» внести зміни, корективи та доповнення до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , оскільки не були внесені об`єкти нерухомого майна, що у спільному користуванні, зокрема спільні ворота, хвіртка, спільний колодязь, батьківська металева рейка (її захопив відповідач 1 [PERSON] і приварив ворота з бляхи на місці воріт), підвал під вікнами, а також надати відповідний Витяг про державну реєстрацію даних об`єктів, оскільки такі не були зареєстровані 20.04.2012 року державним реєстратором КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Данильченко М.І. на підставі вищевказаного рішення суду; - зобов`язання відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» скласти належно оформлений Акт обстеження побутових умов у [ADDRESS] , із вписанням юридичного факту спільних воріт, хвіртки, металевої рейки, спільного колодязя, підвалу від 10.02.2016 року; - визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, зокрема Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, та відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»; - відшкодування на свою користь з відповідача 1 [PERSON] , відповідача 2 [PERSON] , Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, та відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», у солідарному порядку моральної шкоди, згідно закону. Вони ж, 19.11.2020 року подали у Сколівський районний суд Львівської області заяву (клопотання) про уточнення позовних вимог та зміну предмета позову, що була зареєстрована в діловодстві зазначеного суду за вх. № 5682, в якій після зміни такого предмета позову, що фактично є зміною формулювання частини позовних вимог відповідно до обраного ними способу захисту, котрий залишається незмінним, та зменшення позовних вимог, надалі просили ухвалити рішення про: - зобов`язання відповідача 1 [PERSON] повернути становище, котре існувало до порушення права, зокрема звільнення спільного заїзду і проходу, проходу до газового лічильника, спільних воріт і хвіртки до житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , і надання безперешкодного доступу до вказаного будинку по земельній ділянці без обмежень у користуванні та розпорядженні майном у спільній сумісній власності згідно заповіту від 05.08.2009 року батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] , смерть котрого настала [INFO] , та згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухваленого 23.02.2012 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 1320/16/2012 та номером провадження 2/1320/124/2012, та згідно Витягу з Держземагенства у Сколівському районі Львівської області від 14.07.2015 року про відсутність зареєстрованих обмежень у користуванні земельною ділянкою для обох власників житлових будинків, а також про припинення дії, котра порушує їхні права у користуванні названим спільним майном, визнавши недійсним технічний паспорт, виданий відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на ім`я відповідача 1 [PERSON] та усю технічну документацію, а також про відшкодування моральної шкоди (у розмірі на розсуд суду) за позбавлення права на користування спільним майном; - визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину, посвідченого на ім`я відповідача 2 [PERSON] , а також технічного паспорта, виданого відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на ім`я відповідача 2 [PERSON] та договору купівлі-продажу спільних воріт і хвіртки, які належать позивачці 2 [PERSON] у порядку спадкування за вищевказаним заповітом батька та на підставі вищевказаного рішенням суду, а також про відшкодування моральної шкоди (у розмірі на розсуд суду) за позбавлення права на користування спільним майном; - визнання незаконними дій, рішень та бездіяльності посадових осіб Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, відносно фальсифікації документів та незаконного відчуження воріт і хвіртки, проходу й заїзду, тобто відчуження спадщини позивачки 2 [PERSON] на користь відповідача 1 [PERSON] та відповідача 2 [PERSON] , зобов`язання складення Актів обстеження земельної ділянки у [ADDRESS] , від 14.09.2015 року та 18.09.2015 року, та надати довідку про спільний прохід і заїзд із господарської та земельно-кадастрової книги № 267 і про спільні ворота, хвіртку, не відкидання факту спадкування права на земельну ділянку, проведення державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна у спільній сумісній власності; - зобов`язання відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виправити помилки, допущені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , зокрема вписати туди спільні ворота, хвіртку, спільний колодязь, батьківські металеві рейки (її захопив відповідач 1 [PERSON] і приварив ворота з бляхи на місці воріт), підвал під вікнами, а також надати відповідний Витяг про державну реєстрацію даних об`єктів, оскільки такі не були зареєстровані 20.04.2012 року державним реєстратором КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Данильченко М.І. на підставі вищевказаного рішення суду, зобов`язання відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» скласти належно оформлений Акт обстеження побутових умов у [ADDRESS] , із вписанням юридичного факту спільних воріт, хвіртки, металевої рейки, спільного колодязя, підвалу від 10.02.2016 року. Позовні вимоги, з урахуванням зміни їх формулювання згідно заяви (клопотання) про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог, обґрунтовано тим, що нині покій батьки позивачки 2 [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали у житловому будинку [ADDRESS] , і за життя розпорядилися вказаним майном на користь вказаної позивачки, склавши відповідні заповіти. Позивачка 2 [PERSON] відповідну спадщину прийняла, а рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 23.02.2012 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 1320/16/2012 та номером провадження 2/1320/124/2012, за позивачкою 2 [PERSON] визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , і після набрання названим рішенням суду законної сили, таке право власності позивачки 2 [PERSON] було зареєстроване у встановленому поряду, про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав, номер витягу: 33899486, сформований 20.04.2012 року державним реєстратором відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Данильченко М.І. на підставі вищевказаного рішення суду. Проте, у цьому Витязі про державну реєстрацію прав мова йде лише про житловий будинок, і нічого не вказано про приналежні до нього господарські будівлі та споруди, зокрема про великий підвал під вікнами, а також про спільні з суміжним житловим будинком [ADDRESS] , ворота, хвіртку та колодязь, котрі також чомусь не значаться й у виготовленому на замовлення батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] 29.03.2010 року відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» технічному паспорті на вказаний житловий будинок. Крім того, у такому технічному паспорті відсутній також й план земельної ділянки, на котрій розташований вказаний житловий будинок, хоча відповідна земельна ділянка, на переконання обох позивачів, також увійшла у спадкову масу після смерті спадкодавця [PERSON] .. На неодноразові звернення обох позивачів як до відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», так і до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, з приводу внесення змін, корективів та доповнень до існуючої технічної документації на вказаний житловий будинок та документів про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок, жодних дій зазначеними відповідачами не було вчинено, натомість попередньо ними було сфальсифіковано відповідні технічні та правовстановлюючі документи на суміжний житловий будинок [ADDRESS] , власником котрого спершу був відповідач 2 [PERSON] , а на даний час є відповідач 1 [PERSON] , і до таких документів, вочевидь, були занесені спільні ворота, хвіртка та колодязь, а також розміщені на присадибній земельній ділянці батьківські металеві рейки. На даний час відповідачем 1 [PERSON] чиняться обом позивачам перешкоди у користуванні успадкованим позивачкою 2 [PERSON] спадковим майном, зокрема спільними воротами, хвірткою та колодязем, так як вказаний відповідач, ставши власником суміжного житлового будинку [ADDRESS] , спершу захопив вказані господарські споруди, після чого їх знищив та переобладнав без їх на те дозволу, унеможливиш, з-поміж іншого, доступ до газового лічильника. Також він же, позбавив обох позивачів спільного проходу та проїзду до житлового будинку [ADDRESS] , так як, вочевидь, приватизував частину земельної ділянки, по котрій проходить такий проїзд, за сфальсифікованими документами та планом земельної ділянки. За таких обставин, обоє позивачів, на підставі положень статей 41, 5 Конституції України, статей 3, 15-16, 20, 316-317, 319, 321, 368-369, 386-387, 391, 1268-1269 ЦК України, ст. 152 ЗК України, звернулася за захистом своїх порушених прав до суду із вищевказаною позовною заявою в обраний ними спосіб захисту, котрий, на їх переконання, у даному випадку є ефективним, а саме про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, котре є у спільній сумісній власності, визнання недійсними технічної документації на об`єкти нерухомого майна, свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування заподіяної такими незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Відповідач 1 [PERSON] у запропоновані Сколівським районним судом Львівської області строк та порядку відзиву на позовну заяву не подав, свою позицію у справі не навів. Відповідач 2 [PERSON] у запропоновані Сколівським районним судом Львівської області строк та порядку відзиву на позовну заяву не подав, свою позицію у справі не навів. Відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, ще під час перебування цієї справи у провадженні Сколівського районного суду Львівської області (головуючий суддя Ясінський Ю.Є.), а саме 13.10.2022 року, у запропоновані зазначеним судом строк та порядку, подав відзив на позовну заяву (том 2, а. с. 90-91), що був зареєстрований в діловодстві зазначеного суду за вх. № ЕП-1395, в якому висловив позицію на заперечення проти задоволення позовних вимог. Заперечення цього відповідача проти позову обґрунтовані прийняттям Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 14.03.2019 року рішення за № 269 «Про затвердження технічної документації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0617 га по [ADDRESS] », котрим, власне, й затверджено відповідну технічну документацію та передано у власність названу земельну ділянку, та котре у встановленому порядку, до часу його реалізації, не було визнано незаконним й скасоване. У свою чергу, у площу названої земельної ділянки не входили землі під спільним проходом чи проїздом. Також цей відповідач звертає увагу суду на недоведеності обома позивачами належними й допустимими доказами факту існування коли-небудь спільного проходу чи проїзду, як і спільних воріт, хвіртки та колодязя між суміжними домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] . Тому будь-яких ознак протиправності чи незаконності рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб як Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, так і Сколівської міської ради Львівської області, не спостерігається, відповідно, підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Відповідач 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», ще під час перебування цієї справи у провадженні Сколівського районного суду Львівської області (головуючий суддя Брона А.Л.), а саме 23.12.2020 року, у запропоновані зазначеним судом строк та порядку, подав відзив на позовну заяву (том 1, а. с. 49-52), що був зареєстрований в діловодстві зазначеного суду за вх. № 6410, в якому висловив позицію на заперечення проти задоволення позовних вимог. Заперечення цього відповідача проти позову обґрунтовані виконанням у лютому-березні 2010 року техніком [PERSON] на підставі відповідного замовлення батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] робіт з проведення первинної технічної інвентаризації та комплексу робіт по видачі висновку про технічний стан житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] на той час Сколівського району Львівської області, з дотриманням чинних на той час нормативних документів, а сам замовник [PERSON] жодних претензій та зауважень з приводу виконання таких робіт та виготовлення технічної документації на названий об`єкт нерухомого майна, не мав, такі не висловлював. Відповідно, після того, як рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 23.02.2012 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 1320/16/2012 та номером провадження 2/1320/124/2012, за позивачкою 2 [PERSON] визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , і після набрання названим рішенням суду законної сили, таке право власності позивачки 2 [PERSON] , на підставі поданого нею звернення, було зареєстроване у встановленому поряду державним реєстратором Данильченко М.І., з урахуванням виготовленої на замовлення [PERSON] технічної документації, про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав, номер витягу: 33899486, сформований 20.04.2012 року. Тому будь-яких ознак протиправності чи незаконності рішень, дій чи бездіяльності службових осіб КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», не спостерігається, відповідно, підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Відділ № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, письмових пояснень на позовну заяву у запропоновані Сколівським районним судом Львівської області строк та порядку не подав, свою позицію у справі не навів. Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 06.03.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3319, про відвід головуючого судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 15.03.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3878, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 25.04.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 6528, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я., а також про відвід секретаря судового засідання Стасів О.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 28.04.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 6835, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я., а також про відвід секретаря судового засідання Стасів О.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 02.05.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7020, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я., а також про повторний відвід секретаря судового засідання Стасів О.Я. від розгляду цієї справи. Відповідач 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 24.04.2023 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області клопотання, що надійшло та було зареєстроване в діловодстві 03.05.2023 року за вх. № 7145, про розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 13.06.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 9537, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я., а також про повторний відвід секретаря судового засідання Стасів О.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 13.06.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 9562, про витребування доказів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 13.06.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 9563, про продовження проведення підготовчого провадження. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 21.07.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 12081, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 27.07.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 12446, про надання можливості ознайомитися з матеріалами цієї справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 31.07.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 12700, про отримання копії протоколу судового засідання, проведеного 26.07.2023 року у цій справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 12.10.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву та клопотання, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 17535, вх. № 17536, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я. та про відвід секретаря судового засідання Мадилюс Т.З. від розгляду цієї справи, а також вжиття заходів щодо виклику обох позивачів у судове засідання для вирішення названого відводу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 31.10.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву та клопотання, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 18723, вх. № 18725, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я. та секретаря судового засідання Мадилюс Т.З. від розгляду цієї справи, а також вжиття заходів щодо виклику обох позивачів у судове засідання для вирішення названого відводу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 03.11.2023 року, скориставшись канцелярією, подали у Стрийський міськрайнний суд Львівської області заяву та клопотання, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 18896, вх. № 18897, про повторний відвід головуючого судді Микитина В.Я., а також про врахування судом фактів фальсифікації, котрі були виявлені під час дослідження судом документів, котрі містяться у справі. Інших заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи за час її перебування у провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Дана цивільна справа, провадження у котрій було відкрите за прийнятою до розгляду вищевказаною позовною заявою, надійшла до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 22.02.2023 року на підставі розпорядження голови Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 13.02.2023 року за № 1 «Про передачу справи з одного суду до іншого» та на виконання вимог пункту 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, у зв`язку із неможливістю утворити у зазначеному суді новий склад суду в силу задоволення відводів всьому його складу, після чого була розподілена судді Микитину В.Я.. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.02.2023 року дану цивільну справу прийнято до провадження, а її розгляд ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання 13.03.2023 року о 12:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 07.03.2023 року заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] про відвід судді Микитина В.Я. від 06.03.2023 року від розгляду цієї справи визнано необґрунтованою та передано її до канцелярії Стрийського міськрайонного суду Львівської області для вирішення іншим суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Сас С.С.) від 15.03.2023 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 06.03.2023 року про відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи відмовлено. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 16.03.2023 року заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] від 15.03.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи визнано необґрунтованою та передано її до канцелярії Стрийського міськрайонного суду Львівської області для вирішення іншим суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуюча суддя Бучківська В.Л.) від 17.03.2023 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 15.03.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи відмовлено. Відтак, після надходження матеріалів цієї справи після вирішення відводу та повторного відводу, судом було визначено у такій справі місце, дату та час підготовчого засідання 02.05.2023 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 02.05.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] від 25.04.2023 року про повторний відвід головуючому судді Микитину В.Я., як таку, що заявлена потворно з підстав, котрі були розглянуті раніше. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 02.05.2023 року відмовлено в задоволенні двох заяв позивачів [PERSON] та [PERSON] про відвід секретаря судового засідання Стасів О.Я. від 28.04.2023 року та від 02.05.2023 року, заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 28.04.2023 року та від 02.05.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи визнано необґрунтованими та передано їх до канцелярії Стрийського міськрайонного суду Львівської області для вирішення іншим суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Проведення підготовчого засідання у цій справі відкладено до вирішення заявлених позивачами [PERSON] та [PERSON] повторних відводів головуючому судді Микитину В.Я. з підстав, котрі не були розглянуті раніше. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуюча суддя Гула Л.В.) від 03.05.2023 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 28.04.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи відмовлено. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуюча суддя Бучківська В.Л.) від 04.05.2023 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 02.05.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи відмовлено. Відтак, після надходження матеріалів цієї справи після вирішення повторних відводів, судом було визначено у такій справі місце, дату та час підготовчого засідання 13.06.2023 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 13.06.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] від 13.06.2023 року про відвід головуючому судді Микитину В.Я. та секретарю судового засідання Стасів О.Я. як таку, що заявлена потворно з підстав, котрі були розглянуті раніше. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 13.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цю цивільну справу до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання з розгляду цієї справи по суті 26.07.2023 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 13.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивачів [PERSON] та [PERSON] про продовження проведення підготовчого провадження, що за своєю суттю є клопотанням про повернення до стадії підготовчого провадження. Задоволено клопотання позивачів [PERSON] та [PERSON] про витребування доказів. Витребувати від відповідача 3 Сколівської міської ради Львівської області належно засвідчені копії актів обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , котрі були складені уповноваженими представниками Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області 14.09.2015 року та 18.09.2015 року, а також належно засвідчену копію акта обстеження житлово-побутових умов, котрий був складений уповноваженими представниками Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області 10.02.2016 року за вказаною адресою, - у випадку, якщо складення таких документів дійсно мало місце й вони наявні у розпорядженні названого відповідача. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 26.07.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] від 21.07.2023 року про відвід головуючому судді Микитину В.Я. як таку, що заявлена потворно з підстав, котрі були розглянуті раніше. У судовому засіданні, котре було призначене на 26.07.2023 року о 09:30 год., розпочато з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, судом здійснено доповідь про зміст позовних вимог та заперечень проти позову, надано можливість обом позивачам виступити із вступним словом та надати пояснення по суті справи. Після детального надання обома позивачами пояснень по суті справи на підтримання свої позовних вимог з урахуванням зміни їх формулювання згідно заяви (клопотання) про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог, судом у повному обсязі безпосередньо досліджено наявні у матеріалах цієї справи письмові докази, із заслуховуванням зауважень обох позивачів щодо їх змісту, після чого судом, за клопотанням обох позивачів постановлено ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду цієї справи по суті до 17.10.2023 року 09:30 год.. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 12.10.2023 року відмовлено в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] про відвід секретаря судового засідання Мадилюс Т.З. від 12.10.2023 року, заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] від 12.10.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи визнано необґрунтованою та передано її до канцелярії Стрийського міськрайонного суду Львівської області для вирішення іншим суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Сас С.С.) від 23.10.2023 року в задоволенні заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 12.10.2023 року про повторний відвід судді Микитина В.Я. від розгляду цієї справи відмовлено. Відтак, після надходження матеріалів цієї справи після вирішення повторного відводу, судом було визначено у такій справі місце, дату та час судового засідання для продовження розгляду цієї справи по суті 03.11.2023 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 03.11.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] від 31.10.2023 року та від 03.11.2023 року про повторний відвід головуючому судді Микитину В.Я. та секретарю судового засідання Мадилюс Т.З. як такі, що заявлені потворно з підстав, котрі були розглянуті раніше. У судовому засіданні, котре було призначене на 03.11.2023 року о 09:30 год., суд надав обом позивачам можливість дати додаткові пояснення та доповнити матеріали справи, проте такою можливістю вони не скористались, після чого судом закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, постановлено ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, про застосування до обох позивачів з метою їх спонукання до виконання встановлених у суді правил заходу процесуального примусу у виді попередження, після чого суд перейшов до стадії судових дебатів, під час котрих судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, про застосування до обох позивачів з метою припинення зловживання ними своїми правами та запобігання створенню ними протиправних перешкод у здійсненні судочинства заходу процесуального примусу у виді видалення із зали судового засідання, у зв`язку з чим суд завершив судові дебати та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу підстави звільнення від доказування визначені у ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачів [PERSON] та [PERSON] за пред`явленими ними позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких їх прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Сколівської міської ради Львівської області та КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. \~ \~ \~ \~Як вбачається з технічного паспорта на садибний житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] 29.03.2010 року за станом на 03.03.2010 року (копія міститься у справі, том 1, а. с. 9-10), такий загальною площею приміщень 50,3 кв. м. збудований у 1954 році (позначений літерою А-1), з верандою (позначена літерою «а»), до нього приналежні збудовані у 1954 році господарські будівлі вбиральня (позначена літерою Б), сарай (позначений літерою Д), збудовані у 1980 році два навіси (позначені літерами В, Г) та облаштовані у 1954 році господарські споруди огорожа № 1, огорожа № 2. Про наведені технічні характеристики вказаного домоволодіння зазначено також й у складеному відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] 30.07.2010 року за № 2110 Висновку по технічний стан приватного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами (копія міститься у справі, том 1, а. с. 57), а також ці технічні характеристики підтверджуються витребуваними Сколівським районним судом Львівської області матеріалами інвентаризаційної справи на зазначений житловий будинок (копія міститься у справі, том 2, а. с. 125-141). \~ \~ \~ \~Як вбачається з рішення виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області від 22.10.2010 року за № 103 «Про оформлення та реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами» (копія міститься у справі, том 2, а. с. 101), за батьком позивачки 2 [PERSON] [PERSON] оформлено право власності із видачею свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, та доручено відповідачеві 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» провести реєстрацію такого права власності за [PERSON] .. При цьому, при ухваленні виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області вказаного рішення, з-поміж інших документів, прийнято до уваги вже згаданий вище Висновок по технічний стан приватного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами від 30.07.2010 року за № 2110. Вказане рішення виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області за життя батька позивачки 2 [PERSON] [PERSON] не було у встановленому порядку визнане незаконним та скасоване. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 23.02.2012 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 1320/16/2012 та номером провадження 2/1320/124/2012 (копія міститься у справі, том 1, а. с. 8), котре 03.04.2012 року набрало законної сили, визнано за позивачкою 2 [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Із змісту вказаного рішення суду видно, що батько позивачки [PERSON] [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на житловий будинок [ADDRESS] , з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, на підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області від 22.10.2010 року за № 103 «Про оформлення та реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами». Також із змісту вказаного рішення суду видно, що за покійним [PERSON] рахувалася земельна ділянка орієнтовною площею 0,0600 га для обслуговування зазначеного житлового будинку. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав, номер витягу: 33899486, сформованого відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.04.2012 року (копія міститься у справі, а. с. 7), за позивачкою 2 [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі вищевказаного рішення суду, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36494652. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що після реєстрації 20.04.2012 року за позивачкою 2 [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , остання ані до відповідача 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», ані до будь-яких інших ліцензованих установ на свій розсуд з відповідним замовленням робіт з проведення технічної інвентаризації не зверталася, відповідно, нової технічної документації ніким не виготовлялося. У свою чергу, позивачка 2 [PERSON] зверталася до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , а за результатами її розгляду зазначеним органом місцевого самоврядування 01.12.2015 року ухвалено рішення № 58 (копія міститься у справі, том 2, а. с. 103), котрим відповідний дозвіл було надано, проте позивачка 2 [PERSON] таким дозволом не скористалася, відповідно, на затвердження необхідну технічну документацію не подавала, а земельна ділянка для обслуговування належного позивачці 2 [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , у власність не була надана. Будь-яких інших доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності, допустимості, достовірності та достатності, і містили інформацію, важливу для правильного вирішення цієї справи по суті, обома позивачами, незважаючи на надання їм судом усіх процесуальних можливостей для цього, суду не було надано, а судом, відповідно, не було здобуто. До таких доказів, серед інших, могли б відноситися технічна та інвентаризаційна документація, з котрої б вбачалося існування коли-небудь у складі домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , господарських споруд спільних воріт, хвіртки та колодязя, а також містобудівна документація на підтвердження існування коли-небудь спільного проходу та/чи проїзду, зокрема витяг з генерального плану смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області та/чи викопіювання з проектного плану території зі схемою проектних планувальних обмежень та/чи викопіювання з схеми влучно-дорожньої мережі й зовнішнього транспорту генерального плану смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, з котрих би вбачалося існування дороги загального та/чи спільного користування, котра б вела з [ADDRESS] до належного позивачці 2 [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] . Відсутні також докази на підтвердження ухвалення відповідачем 3 Сколівською міською радою Львівської області чи її правовпопередником Верхньосиньвидненською селищною радою Сколівського району Львівської області рішення про спільний проїзд на земельній ділянці до її передачі у власність відповідачеві 1 [PERSON] на підставі прийнятого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 14.03.2019 року рішення за № 269 «Про затвердження технічної документації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0617 га по [ADDRESS] » (копія міститься у справі, том 2, а. с. 92). Відтак, будь-яких обмежень у наданні відповідачем відповідачеві 1 [PERSON] у власність зазначеної земельної ділянки у відведеній для цього площі не було, відповідні відомості у Державному земельному кадастрі з цього приводу не були зареєстровані. Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо набуття права власності та реалізації громадянами права на отримання земельних ділянок у власність, захисту осіб їх права власності (права спільної часткової та/чи сумісної власності) на об`єкти нерухомого майна та на земельні ділянки, як і щодо відшкодування майнової та/чи моральної шкоди, заподіяної у зв`язку із неможливістю та/чи неналежною реалізацією ними таких своїх прав внаслідок протиправних дій інших осіб, регулюються\~Конституцією України,\~Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й Протоколами до неї, Цивільним кодексом\~України (надалі ЦК України), Земельним кодексом України (надалі ЗК України), іншими актами цивільного та земельного законодавства. Так, в силу ч. 4 ст. 13 та ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Визначення права\~власності особи\~наведено у\~ст.\~316\~ЦК України,\~частиною 2\~котрої визначено,\~що правом\~власності є\~право особи\~на річ\~(майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб.\~Зміст права\~власності,\~у відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України\~складають правомочності\~власника щодо володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном.В силу частин 2, 4-5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник (співвласники) не можуть використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Статтею 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, за яким ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України регламентовані підстав набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~368,\~частин 1,\~2\~ст.\~369\~ЦК України\~спільна власність\~двох або\~більше осіб\~без визначення\~часток кожного\~з них\~у праві\~власності є\~спільною сумісною\~власністю.\~Співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Поняття житлового будинку та садиби як об`єктів права власності, регламентовані статтями 380, 381 ЦК України. Так, житловим будинком\~є будівля\~капітального типу,\~споруджена з\~дотриманням вимог,\~встановлених законом,\~іншими нормативно-правовими\~актами,\~і призначена\~для постійного\~у ній\~проживання. Садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 391\~ЦК України\~встановлена можливість\~захисту права\~власності від\~порушень,\~не пов`язаних\~із позбавленням\~володіння,\~а саме\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпорядження\~своїм майном.У свою чергу, статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Європейський Суд\~з прав\~людини напрацював\~три категорії,\~котрі необхідно\~оцінювати на\~предмет сумісності\~заходу втручання\~у право\~особи на\~мирне володіння\~майном із\~гарантіями статті\~1\~Першого протоколу,\~а саме:\~-\~чи є\~втручання законним;\~-\~чи переслідує\~воно «суспільний»,\~«публічний» інтерес;\~-\~чи є\~такий захід\~пропорційним визначеним\~цілям.\~Порушення статті\~1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року має\~місце тоді,\~якщо хоча\~б одного\~з цих\~критеріїв не\~було додержано\~(справа\~«Спорронг і\~Льоннрот проти\~Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), заяви № 7151/75, №7152/75,\~рішення Європейського\~Суду з\~прав людини\~від 23\~вересня 1982\~року;\~справа «Джеймс\~та інші\~проти Сполученого\~Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), заява № 8793/79, рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1986 року; справа «Щокін проти України», заяви № 23759/03 та № 37943/06, рішення Європейського Суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року; справа «Сєрков проти України», заява № 39766/05, рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 2011 року; справа «Трегубенко проти України», \~заява № 61333/00, рішення Європейського Суду з прав людини від 23 січня 2014 року; та ін.). Також Європейський Суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, рішення Європейського Суду з прав людини від 09 грудня 1994 року; справа «Проніна проти України», заява № 63566/00,\~рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року; справа «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2010 року). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за результатами розгляду цієї справи. Оскільки судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлено, що домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , на праві власності чи іншому речовому праві позивачеві 1 [PERSON] не належить, тобто позивач 1 [PERSON] не довів суду своє законне право власності чи інше речове право на вказане домоволодіння, то суд дійшов висновку, що у даному випадку не має місце порушення права цього позивача щодо користування та розпорядження вказаним домоволодінням, а тому таке його право судовому захисту не підлягає, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у наведеній частині, у тому числі й похідних від первинної вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Перевіряючи порушення права власності на вказане домоволодіння позивачки 2 [PERSON] , яка на відміну від позивача 1 [PERSON] , довела своє законне право власності на таке домоволодіння, суд зазначає, що, вочевидь, лише одних тверджень цієї позивачки про фальсифікацію документів, котрі містяться та є складовою технічної документації на таке домоволодіння, у даному випадку є недостатнім, а такі факти фальсифікації, як і факт неправомірності набуття спершу відповідачем 2 [PERSON] , а потім й відповідачем 1 [PERSON] права власності на суміжне домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , та у подальшому відповідачем 1 [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування вказаного суміжного домоволодіння, підлягає доведенню, із одночасним доказуванням при цьому позивачкою 2 [PERSON] необхідності захисту свого права власності на належне їй домоволодіння, а саме усунення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження таким у запропонований нею спосіб (хоча й дивний), починаючи від зобов`язання повернути становище, котре існувало до порушення права, зокрема звільнення спільного заїзду і проходу, проходу до газового лічильника, спільних воріт і хвіртки, надання безперешкодного доступу до належного їй домоволодіння по земельній ділянці без обмежень у користуванні та розпорядженні майном у спільній сумісній власності..., і до зобов`язання виправити помилки, допущені у технічній документації на обидва домоволодіння. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності, допустимості, достовірності та достатності, й котрі б підтверджували обставини, пов`язані з порушенням права позивачки 2 [PERSON] щодо користування та розпорядження належним їй домоволодінням, а саме неможливості проїзду та/чи проходу до такого домоволодіння, як і набуття спершу відповідачем 2 [PERSON] , а згодом й відповідачем 1 [PERSON] у власність суміжного домоволодіння, та у подальшому надання Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, правонаступником котрої є відповідач 3 Сколівська міська рада Львівської області, відповідачеві 1 [PERSON] у власність земельної ділянки для обслуговування належного йому суміжного домоволодіння, на котрій існував єдиний можливий проїзд та/чи прохід загального та/чи спільного користування до належного позивачці 2 [PERSON] домоволодіння, матеріали даної справи не містять, відповідні докази, незважаючи на відсутність перешкод цьому, останньою суду не були надані, а судом не здобуті. Це ж стосується й доказів на підтвердження існування коли-небудь спільних з суміжним домоволодінням воріт, хвіртки та колодязя, котрі, до того ж, були б приналежними саме до належного позивачці 2 [PERSON] домоволодіння господарськими спорудами. Окремо суд констатує, що покійний батько позивачки 2 [PERSON] [PERSON] до дня смерті не оспорював обставини щодо відсутності названих господарських споруд у виготовленому на його замовлення відповідачем 4 КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» технічному паспорті на садибний житловий будинок [ADDRESS] , як і у всій іншій технічній документації, погодився з таким станом речей, отже позивачка 2 [PERSON] , як спадкоємиця після смерті батька [PERSON] за заповітом, не може вимагати внесення змін до такої технічної документації. Відповідно, твердження позивачки 2 [PERSON] про перешкоди, котрі їй чиняться усіма відповідачами, як і про фальсифікації з їх боку, суд вважає такими, що не доведені у визначені процесуальним законом спосіб й порядку. Як наслідок, суд не вважає прийнятним визнавати недійсними технічну документацію на обидва домоволодіння, свідоцтво про право на спадщину на смужне домоволодіння та договір купівлі-продажу суміжного домоволодіння, як і визнавати незаконними та/чи протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідачів, котрі, до того ж, позивачкою 2 [PERSON] не було конкретизовано. Окремо також слід зазначити, що визнання судом технічного паспорта на житловий будинок та іншої технічної документації недійсними у даному випадку не є належним способом захисту, та, в разі доведеності порушення права власності позивачки 2 [PERSON] на належне їй домоволодіння, не призвело б до відновлення такого права. Суд також, застосовуючи при розгляді даної справи вищевказану практику Європейського\~Суду з\~прав людини\~як джерело\~права, не надає відповідей на питання позивачки 2 [PERSON] щодо усіх інших наведених нею у позовній заяві та у заяві (клопотанні) про уточнення позовних вимог та зміну предмета позову фактів, у тому числі й факту заподіяння незаконними та/чи протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідачів моральної шкоди, оскільки відповіді на такі питання, при встановлених обставинах даної справи та не підтвердженні відповідними засобами доказування існування господарських споруд у вигляді спільних воріт, хвіртки та колодязя, як і проїзду та/чи проходу загального та/чи спільного користування до належного позивачці 2 [PERSON] домоволодіння, втрачає будь-який сенс. Таким чином, підсумовуючи усе вищенаведене, обом позивачам слід відмовити в задоволенні їх вимог до [PERSON] , [PERSON] , Сколівської міської ради Львівської області та КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, котре є у спільній сумісній власності, визнання недійсними технічної документації на об`єкти нерухомого майна, свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди, - за їх недоведеністю. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачами [PERSON] та [PERSON] судового збору за пред`явлення до суду позовної заяви із вимогами немайнового характеру, у загальному розмірі 2 521 грн. і підтверджуються квитанцією про сплату № 9 від 19.11.2020 року одного із відділень АТ «Ощадбанк» (міститься у справі, том 1, а. с. 36), слід здійснити у порядку, визначеному у статтях 133, 141 ЦПК України, та, з урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, слід покласти на цих позивачів у рівних частинах та залишити за ними. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, у тому числі й оплати коштів на професійну правничу допомогу, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: dismissed