Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

[PERSON] , через представника адвоката Зарубу С.О., звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до Кам`янської міської територіальної громади Черкаського району Черкаської області, [PERSON] , де просить визначити позивачу додатковий строк терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщиина на все його майно. Із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра позивачки [PERSON] 13 липня 2023 року [PERSON] від сестри довідалася про існування заповіту на її користь. В липні позивачка звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак отримала листа від нотаріуса, згідно якого їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законодавством строк пропустила, через свою необізнаність щодо наявності заповіту на своє ім`я. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження та замінено первісного відповідача Кам`янську міську територіальну громаду Черкаського району Черкаської області на належного Кам`янську міську раду. Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася. Представник позивача адвокат Заруба С.О. у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позові. На адресу суду надійшла заява зі змісту якої вбачається, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 10 січня 2023 року складено відповідний актовий запис №15 (а.с. 8). Факт того, що позивачка є рідною дочкою померлого підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). [PERSON] належала земельна ділянка площею 3.39 га, що розташована у межах Баландинської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7121880500:02:000:0683, що підтверджується державним сертифікатом на право власності на земельну ділянку серії ЧР №042298 (а.с. 9) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). 17 березня 2009 року [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] на земельну ділянку розміром 4,33 га, належна йому на підставі державного акту серії ЧР №041978; [PERSON] на земельну ділянку розміром 3,39 га, належна йому на підставі державного акту серії ЧР №042299, та [PERSON] на земельну ділянку розміром 3,39 га, належна йому на підставі державного акту серії ЧР №042298 (а.с. 43). Згідно довідки №57 від 26 липня 2023 року вбачається, що [PERSON] , на день своєї смерті [INFO] , був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS] . На час його смерті по зазначеній адресі були зареєстровані: [PERSON] та онук [PERSON] . Інших зареєстрованих та осіб, які фактично проживали з померлим на день його смерті не було (а.с. 12). 22 травня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с. 35). 30 червня 2023 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою, де відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] (а.с. 41). 25 липня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовийтовим О.С. надано повідомлення про результати розгляду звернення [PERSON] , а саме, що остання пропустила строк для прийняття спадщини та відсутністю підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадшини, тому відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 11). З матеріалів спадкової справи також встановлено, що 02 серпня 2017 року [PERSON] було складено новий заповіт на земельну ділянку, належну йому на праві власності, площею 3,3942 га, кадастровий номер 7121880500:02:000:0682 на ім`я [PERSON] (а.с. 30). Тобто, даним заповітом частково змінений заповіт від 17.03.2009, що стосується земельної ділянки розміром 3,39 га, що належала йому на підставі державного акту серії ЧР №042299, яку він раніше заповів [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В той же час [PERSON] просила зупинити оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , так як мала намір оскаржувати заповіт, складений її батьком що стосується земельної ділянки 7121880500:02:000:0682. Дана спірна земельна ділянка немає відношення до земельної ділянки, яку хоче успадкувати позивачка, а тому останньої правильно визначено відповідача у справі [PERSON] як доньку спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] сплинув 07 липня 2023 року, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася в липня 2023 року, а саме після закінчення встановленого законом строку для її прийняття. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що позивачка не проживала зі спадкодавцем, про існування заповіту дізнався лише 13 липня 2023 року, тобто через декілька днів після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, і одразу звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. Отже, суд дійшов висновку про наявність у позивачки об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , тобто пропуск позивачем шестимісячного строку прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, за встановлених у цій справі обставин, свідчить про об`єктивність та поважність причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини [PERSON] , тому вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , рахуючи з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073,60 грн. залишити як фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved