Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ГО «Зооконтроль» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження,справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 644/9247/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково. 17 жовтня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача Громадської організації «Зооконтроль» Мудраченка І.В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій він просив суд стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача ГО «Зооконтроль» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11400,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В матеріалах справи наявні докази судових витрат сторін. Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2023 року у справі № 644/9247/20, яким позов [PERSON] до Громадської організації «Зооконтроль» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки задоволено частково. Стягнуто з Громадської організації «Зооконтроль» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 05 травня 2020 року по 07 серпня 2020 року у розмірі 6140,91 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку 7237,56 грн., а всього стягнуто 13378,47 грн. Рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Стягнуто з Громадської організації «Зооконтроль» на користь [PERSON] 243,83 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Громадської організації «Зооконтроль» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Питання щодо розподілу інших судових витрат сторін, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, судом при ухваленні рішення не вирішувалось. Відповідно до ч. 3 та 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У відзиві на позов відповідач просив суд стягнути з позивача на його користь судові витрати. Відповідно до ч. 8\~ ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, вимога частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Цивільна справа №644/9247/20 розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Рішення у справі ухвалено судом 12 жовтня 2023 року. Заяву про розподіл судових витрат разом з доказами судових витрат відповідача представник відповідача подав у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк. Встановлено, що судові витрати відповідача, розподіл яких просить здійснити відповідач, складають 11400 грн. та підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами: договором б/н про надання правової допомоги, що укладений 12 березня 2020 року адвокатом Мудраченком І.В. та ГО «Зооконтроль», та додатковими угодами №1, №2, №3, №4 до договору про надання правової допомоги б/н від 12 березня 2020 року; актами до договору про надання правової допомоги від 12 березня 2020 року, що підписані відповідачем та адвокатом від 05 січня 2021 року, 18 листопада 2021 року, 20 грудня 2021 року, 09 червня 2023 року, 29 вересня 2023 року, 12 жовтня 2023 року; платіжними інструкціями №135 від 13 жовтня 2023 року на суму 2000 грн., №128 від 04 жовтня 2023 року на суму 2000 грн., №39 від 12 червня 2023 року на суму 2000 грн., №806 від 14 січня 2021 року на суму 1800 грн., №1011 від 25 листопада 2021 року на суму 1800 грн., №1040 від 23 грудня 2021 року на суму 1800 грн., згідно яких ГО «Зооконтроль» сплачено гонорар адвокату за надані послуги на загальну суму 11400 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц роз`яснила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із\~тим,\~чинне цивільно-процесуальне\~законодавство визначило\~критерії,\~які слід\~застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (Постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Вирішуючи питання щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу, суд звертає увагу на те, що спір між сторонами виник з трудових правовідносин, що пов`язаний з невиплатою позивачу заробітної плати та не видачею йому у встановлений законом строк трудової книжки. На час розгляду справи позивачу заробітна плата не виплачена. Вказана справа є справою незначної складності. Позивачем було заявлено лише вимоги про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Трудове законодавство та судова практика у цій категорії справ є сталими, тому не викликають складнощів з підготовкою сторін до участі та з участю в судових засіданнях. Суд приймає до розподілу судові витрати відповідача, підтверджені актом від 05 січня 2021 року та платіжною інструкцією №806 від 14 січня 2021 року на суму 1800 грн. за вивчення справи та підготовку відзиву на позов. Також суд приймає до розподілу судові витрати відповідача, підтверджені актом від 09 червня 2023 року та платіжною інструкцією №39\~від 12\~червня 2023\~року на\~суму 2000\~грн.\~за участь\~в судовому\~засіданні представника\~відповідача 09\~червня 2023\~року та\~актом від 29 вересня 2023 року та платіжною інструкцією №128 від 04 жовтня 2023 року на суму 2000 грн. за участь представника відповідача в судовому засіданні 29 вересня 2023 року. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд враховує поведінку сторони під час розгляду справи, а саме враховує, що в судовому засіданні 29 вересня 2923 року була оголошена перерва до 12 жовтня 2023 року за клопотанням представника відповідача для з`ясування питання чи була виплачена позивачу заборгованість по заробітній платі. Оскільки перерва була оголошена саме за клопотанням представника відповідача, суд не приймає до розподілу витрати на оплату участі представника відповідача в судовому засіданні 12 жовтня 2023 року. Також, як підтверджується наявними в матеріалах довідками від 19 листопада 2021 року (а.с. 173) та від 20 грудня 2021 року (а.с.183) судові засідання 18 листопада 2021 року та 20 грудня 2021 року не відбувались. Тому суд не приймає до розподілу судові витрати відповідача на оплату участі адвоката в судових засіданнях у вказані дні згідно актів від 18 листопада 2021 року, 20 грудня 2021 року та платіжних інструкцій №1011 від 25 листопада 2021 року на суму 1800 грн., №1040 від 23 грудня 2021 року на суму 1800 грн. Таким чином судові витрати відповідача, що прийняті судом до розподілу, складають 5800 грн. Позивач в позовній заяві заявляв позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь коштів в загальній сумі 44621,71 грн. Судом з відповідача на користь позивача стягнуто кошти в загальному розмірі 13378,47 грн., тобто позов задоволено на 30%. Відповідно, судові витрати відповідача пропорційно до позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (70%), покладаються на позивача. Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають до стягнення кошти в розмірі 4060,00 грн. (5800 грн. х 70% = 4060,00 грн.) Питання щодо розподілу судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: partial