Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 20 вересня 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 18 листопада 2005 року, який зареєстрований Шкроботівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу у подружжя [INFO] народилась донька - [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Причиною розпаду сім`ї подружжя стали різні погляди на життя, різні характери, сімейні цінності. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 05 жовтня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 06 листопада 2023 року. 4. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила шлюб розірвати. 5. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 02 жовтня 2023 року, 20 жовтня 2023 року, 24 жовтня 2023 року, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 18 листопада 2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 8. 8. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22 травня 2020 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 3, та [INFO] народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2009 року Шкроботівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 1. ІV. Оцінка Суду. 9. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 10. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 11. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач, як на підставу заявлених вимог посилається на те, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, що свідчить про неможливість збереження шлюбу. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. 12. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 13. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 14. Згідно із частинами 1 і 2 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання. 15. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 16. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). 17. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 18. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 19. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 20. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 21. З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя. 22. Судом встановлено, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позов позивача [PERSON] до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 23. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції №102 від 20.09.2023 р. позивачем сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved