Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

До суду звернулася з позовом [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів. В заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного проживання з відповідачем в них народилося двоє дітей донька [PERSON] [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. В свою чергу позивачці тяжко утримувати дітей власними силами оскільки діти часто хворіють та потребують коштів на лікування. На підставі цього позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дітей на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 07.08.2023. Ухвалою суду від 21.08.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, а також просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 серпня 2019 року. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дітей доньки [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження. Також судом встановлено, що діти перебувають на повному утриманні матері - [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 81 кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дітей сторони не надали. Суд, виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, приймаючи до уваги стан здоров"я дітей, які перебувають на диспансерному обліку та потребують лікування, визнання заявлених вимог відповідачем вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved