Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, який надалі уточнила, про захист прав споживачів, в якому просила розірвати Договір на перевезення між нею та відповідачем, стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за Договором про надання послуг перевезення від 18.08.2023 за автобусні білети в кількості 4 штуки на загальну суму 5200 грн., а також 4000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову вказала, що 18.08.2023 о 18:26 год. між нею та відповідачем укладено Договір про надання послуг перевезення (номер бронювання 14342435), згідно якого вона придбала квитки на міжнародний рейс Констанца (Румунія) Одеса в кількості 4 шт. за номерами: № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] через сайт busfor.ua у відповідача агентства ТОВ «І-Тревелс» на загальну суму 5200 грн. (вартість одного квитка 1300 грн.) Засоби зв`язку вказала номер телефона та електронна пошта чоловіка. Згідно квитків, перевезення повинно було бути здійсненим 29.08.2023 о 20-30 год. із залізничного вокзалу м. Констанца. 29.08.2023 о 17:37 год. на телефон прийшло повідомлення від перевізника про зміну часу і місця поїздки. Було вказано 5 нових місць відправлення. Замість вказаного в квитках часу 20 год. 30 хв., посадка починалась о 17-00 год і закінчувалась о 18-00 год. Оскільки повідомлення було отримано за 20 хвилин до закінчення посадки з нового місця, позивач та інші особи, яким позивач придбала квитки, фізично не мали можливості добратись до місця посадки. Таким чином, відповідач заздалегідь не повідомив позивача про зміну умов Договору перевезення. Крім того, відповідачем взагалі не було повідомлено [PERSON] про зміну місця та часу посадки на другий засіб зв`язку - електронну пошту. Враховуючи, що права позивача як замовника послуги перевезення були порушені, вона просить розірвати укладений між нею та відповідачем Договір перевезення та повернути суму коштів, сплачені нею за придбання 4 квитків, в загальному розмірі 5200 грн. Окрім цього, оскільки вона та особи, яким вона придбала білети, є особами похилого віку, враховуючи труднощі, виниклі у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків згідно Договору, що завдали їй переживань та стресу, а також те, що вона залишилась в чужому місті без місця для ночівлі та не змогла вчасно потрапити на поїзд Одеса-Харків, просить стягнути з відповідача 4000 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від 04.10.2023 справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів отримано відповідачем 12.10.2023. Станом на 10.11.2023 відзив на позов до суду не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18.08.2023 о 18:26 год. [PERSON] на сайті busfor.ua у відповідача агентства ТОВ «І-Тревелс» придбала 4 квитки (номер бронювання 14342435) на міжнародний рейс Констанца (Румунія) Одеса, за номерами: № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] , № [NUMBER] на [PERSON] . Вартість кожного квитка становила 1300 грн., тобто в загальній сумі позивачем було сплачено 5200 грн., на підтвердження чого надано виписку з додатку АТ КБ «Приватбанк». Пунктом 7 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим\~Законом України\~"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). З Договору публічної оферти, розміщеного на сайті https://busfor.ua/uk/agreement вбачається, що ТОВ «І-ТРЕВЕЛС» (Busfor) є інтегрованим дистриб`ютором послуг перевезення, що поставляються перевізниками, автостанціями консолідаторами ресурсів перевізника та третіми особами, тобто постачальниками. За цим договором Busfor надає послуги з пошуку відповідного постачальника у відповідності до дати, часу та напрямку, обраного користувачем, формування стиковок різних постачальників, укладення договору перевезення (шляхом продажу/придбання квитка), оформлення квитків різних постачальників одним замовленням, попереднього продажу квитків, бронювання місць, замовлення квитка по телефону, переоформлення квитка, пошук оптимального розкладу за запитом користувача, сервісне обслуговування користувача тощо (п. 1.1 розділу 1). Такими чином, 18.08.2023 між позивачем, [PERSON] , та ТОВ «І-Тревелс» було укладено договір перевезення. Згідно вищевказаних квитків, послуга з перевезення повинна була відбутись 29.08.2023 о 20:30 год. з міста Констанца, місце посадки - Залізничний вокзал, місце призначення Одеса. 29.08.2023 о 17 год. 37 хв. на номер телефону, вказаний позивачем як засіб зв`язку, від перевізника надійшло повідомлення про зміну часу та місця посадки, а саме що з [PERSON] (місце посадки парковка Лідл) автобус виїжджає 29.08.2023 о 18:00 год., тобто через 20 хвилин після отримання позивачем такого повідомлення. Позивач та інші особи, на яких позивачем були куплені квитки, фізично не мали можливості за 20 хв. добратись до нового місця посадки, з урахуванням нового більш раннього часу відправлення. Позивач намагалась додзвонитись до служби підтримки перевізника, однак, позитивного результату не отримала. Згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2 п. 2.1 Розділу 2 Договору публічної оферти, користувач має право отримати послуги за Договором; скористатись Квитком, у відповідності до обраної дати, часу, місця відправлення та обраного Постачальника. Відповідно до підпунктів 2.4.4 та 2.4.5 п. 4 розділу 2 Договору публічної оферти Busfor зобов`язаний повідомити користувача про зміни в умовах надання послуг, зміну або скасування рейсу (за умови повідомлення про такі зміни та надходження такої інформації від постачальника). Відповідно до п. 1 розділу 12 Договору публічної оферти у разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін зобов`язань за договором, винна сторона зобов`язана відшкодувати протилежній стороні заподіяні і доведені такими діями збитки. Пунктами 4 та 6 розділу 13 Договору публічної оферти встановлено, що Busfor не несе відповідальності за втрати і збитки, понесені користувачем в процесі поїздок в різні точки світу, за дії, недбалість, помилки представників і гарантії будь-якого постачальника, та/або будь-які травми, смерть, шкоду майну або інший збиток або втрати, отримані в результаті використання або доступу до послуг та/або товарів постачальника. Пунктом 4\~ч.1\~ст.\~4\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» передбачено,\~що Споживачі\~під час\~укладення,\~зміни,\~виконання та\~припинення договорів\~щодо отримання\~(придбання,\~замовлення тощо)\~продукції,\~мають право\~на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином,\~суд вважає доведеним те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором перевезення, не надав належним чином послугу з перевезення, не надав споживачу своєчасно достовірну інформацію про зміни в розкладі руху, що привело до того, що позивач не змогла скористатись придбаним квитком та реалізувати послугу з перевезення, яку надавав відповідач, внаслідок чого позивачу завдані матеріальні збитки. Відповідачем, в свою чергу, жодним чином вказані доводи позивача не спростовані. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому необхідно розірвати Договір перевезення, укладений між [PERSON] та ТОВ «І-Тревелс» 18.08.2023, та стягнути з ТОВ «І-Тревелс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 5200 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору перевезення, позивач, яка є особою похилого віку, зазнала моральних страждань, стресу, оскільки залишилась без місця на ночівлю в чужій країні, була вимушена шукати інші види транспорту аби встигнути на потяг в Україні, що негативно вплинуло на психологічний стан позивача. При цьому, суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, є співрозмірним із заподіяною відповідачем шкодою, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 4000 грн. моральної шкоди. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач на підставі ч. 4\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Оскільки позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру, сума судового збору, що підлягає стягненню, становить 1073.60 грн. за кожну вимогу, а в загальному 2147.20 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved