Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовував його тим, що 6 лютого 2020 року він уклав шлюб з [PERSON] 26 серпня 2020 року позивач придбав земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області. У зв`язку з погіршенням сімейних правовідносин сторони мають розірвати шлюб. [PERSON] посилається на те, що спірна земельна ділянка була придбана не за спільні грошові кошти подружжя, а за особисті грошові кошти позивача, отримані від продажу його земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по [ADDRESS] . Тому [PERSON] просить суд визнати земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, його особистою приватною власністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явилась у судове засідання та неодноразово подавала заяви (а.с.31, 33, 42), в яких вона визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2023 року (а.с.24-25) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2023 року (а.с.32) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. У зв`язку з тим, що [PERSON] визнала позов, з`ясування фактичних обставин справи та перевірка їх доказами здійснені під час підготовчого судового засідання. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження ухвалено рішення суду. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 6 лютого 2020 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у Бориспільському МР ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис №44. Після державної реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 6 лютого 2020 року (а.с.9). 26 серпня 2020 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.20-23), за яким позивач придбав земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області. В той же день за позивачем було зареєстровано право власності на придбану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353620611 від 8 листопада 2023 року (а.с.49). Спірні правовідносини регулюються главою 7 «Право особистої приватної власності дружини та чоловіка», главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] придбав спірну земельну в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з [PERSON] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, в такому випадку презюмується, що земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, може відноситись до спільної сумісної власності сторін. Однак, ще 21 січня 2020 року, тобто до укладення шлюбу з відповідачем, [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.10-13), за яким позивач придбав земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] . Цей об`єкт нерухомого майна був особистою власністю [PERSON] 25 серпня 2020 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.14-17), за яким позивач відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210500000:12:005:0025 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по [ADDRESS] . Зі змісту п.4 вказаного договору (а.с.14) вбачається, що продаж земельної ділянки був здійснений за грошові кошти в розмірі 70000 гривень, тоді як придбання спірної земельної ділянки було здійснено за грошові кошти в розмірі 50000 гривень, що підтверджується п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 серпня 2020 року (а.с.20-23). У зв`язку з тим, що придбання спірної земельної ділянки відбулось на наступний день після продажу земельної ділянки, що була особистою власністю позивача, а розмір грошових коштів, отриманих [PERSON] від продажу земельної ділянки, був достатній для придбання ним нової земельної ділянки, є переконливі підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, була придбана виключно за особисті грошові кошти позивача та є його особистою приватною власністю. Подані [PERSON] письмові докази є достатніми в розумінні ст.80 ЦПК України для спростування презумпції спільної сумісної власності сторін на спірну земельну ділянку. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353620611 від 8 листопада 2023 року (а.с.49) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про застосування обтяжень (арештів, заборон відчуження) відносно спірної земельної ділянки. Тому визнання в судовому порядку за позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна не порушить прав інших осіб, які не беруть участь у розгляді цивільної справи. З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення юридичної визначеності в майнових правовідносинах, що виникли між сторонами, належить визнати земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 3220882200:03:003:0187 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, особистою приватною власністю [PERSON] . 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується копією квитанції (а.с.7). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. Однак зі змісту заяви представника позивача [PERSON] від 8 листопада 2023 року (а.с.47) вбачається, що його довіритель [PERSON] просить не покладати на відповідача судові витрати. З огляду на це суд висновує, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: approved