Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] 16.05.2023 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 27.06.2020 року в сумі 1300 доларів США. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.06.2020 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримала від нього в борг грошові кошти в сумі 1300 доларів США, та зобов`язалася повернути до 01.11.2020 року, на підтвердження чого написала розписку. Однак, прийнятих на себе обов`язків відповідач не виконала, отриманих у борг коштів йому не повернула, що змусило його звернутись з даним позовом до суду. Відповідач відзив на позов не подала. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задовольнити, також просив долучив до матеріалів справи оригінал розписки відповідача від 15.02.2019 року. 03.11.2023 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Надав суду оригінал розписки. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлена в порядку ст.\~128\~ЦПК України належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстроване місце проживання, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Судом об`єктивно встановлено, що 27.06.2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до договору [PERSON] отримала від [PERSON] 1300 (одну тисячу триста) доларів США. Про отримання коштів [PERSON] свідчить розписка власноручно нею написана. Відповідно до договору позики [PERSON] зобов`язалася повернути вказану суму до 01.11.2020 року. По закінченню строку, визначеного у розписці 01.11.2020 року відповідач грошові кошти в сумі 1300 доларів США позивачу не повернула. Вказані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, розпискою [PERSON] від 27.06.2020 року, інформацією про курси валют з сайту НБУ. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до норм ст.ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термiн). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термiн). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. На підтвердження укладення 27.06.2020 року договору позики [PERSON] власноручно склала розписку про те, що позичила у [PERSON] 1300 доларів США, та зобов`язалася повернути їх до 01.11.2020 року. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08.10.2020 року у справі № 194/1126/18 вказав, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, наданий позивачем [PERSON] доказ оригінал письмової розписки, суд визнає належним та допустимим, достовірним і достатнім, оскільки цей доказ містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, він логічно пов`язаний з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення боргу за договором позики. Згідно положень ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 625 цього ж Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене,\~суд доходить\~висновку,\~що відповідач\~не виконала\~свої зобов`язання\~перед позивачем\~за договором\~позики від\~27.06.2020\~року, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача з [PERSON] заборгованості за позикою в сумі в сумі 1300 доларів США є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] в порядку пункту 9 частини 1 статті 5\~ Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю другої групи. Згідно з матеріалами справи ціна позову становить 1300 доларів США, що згідно з офіційним курсом валют НБУ станом на 15.05.2023 року становить 47539,18 грн., а тому судовий збір за подачу позовної заяви у даній справі становить 1073, 60 грн. Оскільки позов [PERSON] задоволено повністю, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved