Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Каденко А.С. звернувся до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим. В обґрунтування своїх вимог вказує, що заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Вони є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] проживав один, не працював, зловживав алкогольними напоями, з підстав несплати рахунків за електроенергію та газ, будинок було відключено від систем газопостачання та електропостачання. З цього часу [PERSON] проживав де інде, бо житловий будинок після пожежі став непридатний до проживання. З вересня 2018 р. [PERSON] перестав відповідати на телефонні дзвінки, в селі Борова сусіди та близькі звернули увагу на його відсутність по місцю проживання. 08.02.2022 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі № 362/4164/ 21 [PERSON] визнано таким, що зник безвісті. В період з 2018 р. по жовтень місяць 2022 р. [PERSON] по місцю проживання так і не з`являвся. Заявник особисто здійснювала пошук свого брата серед жителів навколишніх сіл та в медичних закладах (моргах) за фотографією, але його ніхто не бачив. Враховуючи те, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, беручи до уваги його незадовільний стан здоров`я та похилий вік (64 роки), а також те, що [PERSON] вів бездомний спосіб життя та відсутності у нього доходу, є велика вірогідність припущення факту смерті [PERSON] , як невідомої особи, а ніж те, що [PERSON] виїхав в інший населений пункт і впродовж більше ніж 3 років там проживає без засобів до існування. Вказував, що метою подання цієї заяви є усунення невизначеності у правовідносинах за участю особи, яка тривалий період відсутня за місцем свого проживання і місце знаходження якої невідоме, а також для реалізації права на спадкування за законом від [PERSON] на частку у праві власності на належне йому частину будинку та земельної ділянки. Представник заявника та заявник в судовому засіданні підтримали заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд заяви за його відсутності та не заперечив щодо заяви. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Заявниця [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Левченко Г.І. зареєстрованого в реєстрі № 4401 від 29.11.2006 р. та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Левченко Г.І. зареєстрованого в реєстрі № 4397 від 29.11.2006 р. Заявник свою частку у праві спільної власності на житловий будинок зареєструвала, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2021 р. за № 246767775. 13.03.2019 р. Фастівським відділом поліції листом за вих. № 1508/109/1004/1/00/19 повідомлено Заявника про те, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України 27.09.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження № 12018110310001054 за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.09.2018 р. у за заявою [PERSON] до чергової частини Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що на протязі 10 діб не має зв`язку з дядьком заявниці [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Довідкою меморандумом від 26.03.2021 р. повідомлено, що станом на березень 2021 р. відомостей про місцезнаходження [PERSON] або відомості про його можливу смерть також відсутні. 08.02.2022 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі № 362/4164/ 21 [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, суд з`ясував обставини справи, і дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , оскільки він відсутній за місцем свого постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Outcome: approved