Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивач на підставі ст.23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 88759,98 грн, моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та витрати, понесені ним за договором на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 05.01.2023 року у сумі 5000 грн., а також понесені судові витрати. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.10.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 88759 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок. У задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКППП - [NUMBER] понесені витрати за договором виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 05.01.2023 у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімсот три) гривні 60 (шістдесят) копійок (а.с.164-179). 17.10.2023 до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення у даній справі, яким задовольнити заяву про відшкодування витрат: - на правничу допомогу та стягнути із відповідача на користь позивача у розмірі 10000 грн.; - пов`язаних із явкою до суду у розмірі 3298,14 грн.; - витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 100 грн. В обґрунтування заяви позивач вказав, що в рішенні суду частково вирішено питання розподілу судових витрат та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Враховуючи вимоги ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (а.с.180-181). У постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу ч.3 ст.141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. А тому, просить ухвалити додаткове рішення про відшкодування вищевказаних витрат. Учасники справи у судове засідання не з?явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача, заяву підтримав та просив розглянути за наявними доказами. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Згідно ч. 2-5 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на правову допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду) покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися . Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно Договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, ордеру серія ВА № 1044559 від 20.03.2023, адвокат Юрах В.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР № 11, видане головою Ради адвокатів Кіровоградської області 26.07.2013) здійснював представництво позивача [PERSON] (а.с. 55-57, 182). Відповідно до п. 3 Договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 замовник ( [PERSON] ) зобов`язався оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень; оплачувати послуги Адвоката. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 17.10.2023 клієнт [PERSON] прийняв послуги адвоката Юрах В.М. наданів період з 02.01.2023 по 17.10.2023 відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, а саме: - консультації щодо підготовки позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП вартістю 1000 грн.; - підготовка та здійснення досудового врегулювання спору, формування правової позиції та підготовка доказів по справі вартістю 1000 грн.; - підготовка позову та відповіді на відзив вартістю 3000 грн.; - представництво Клієнта у судових засіданнях по справі вартістю 4000 грн.; - підготовка заяви про забезпечення позову та клопотань по справі вартістю 1000 грн. Вартість послуг становить 10000 гр. Авансово клієнтом внесено на банківський рахунок адвоката 5000 грн. Залишок до сплати по договору 5000 грн. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг клієнта до виконавця немає (а.с. 183). Відповідно до платіжної інструкції банку №@2PL378550 від 17.02.2023 [PERSON] здійснено оплату за юридичні послуги на користь адвоката Юрах В.М. в розмірі 5000 грн. (а.с.184). 17.10.2023 адвокатом Юрах В.М. складено рахунок № 17/10 про оплату послуг за представництво клієнта у судових засіданнях по справі вартістю 4000 грн. та підготовку заяви про забезпечення позову та клопотань по справі вартістю 1000 грн., на загальну суму 5000 грн. (а.с.185). Згідно розрахункової квитанції серія АААА № 00054 від 17.10.2023, адвокатом Юрах В.М. отримано кошти у сумі 5000,00 грн. за надання правничої допомоги, а саме: представництво клієнта у судових засіданнях по справі вартістю 4000 грн. та підготовку заяви про забезпечення позову та клопотань по справі вартістю 1000 грн. (а.с. 204). Також надано фіскальні чеки №177 та №179 від 09.05.2023 про направлення рекомендованих листів на адресу суду та [PERSON] вартістю 49,50 грн. кожен (а.с. 187) та придбання пального (бензину А-95) 01.09.2023 на суму 1604,70 грн. та 10.10.2023 грн. на суму 1694,70 грн. (а.с.186). Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Заперечення зі сторони відповідача щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до суду в установленому законом порядку не надійшли. Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65 цс 22). У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення, яким вирішити питання про компенсацію відповідачем судових витрат на правничу допомогу; пов`язаних із явкою до суду та витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Outcome: approved