Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] 28.09.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою звернення з позовом вважає те, що [PERSON] , [INFO] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація шлюбу між сторонами в органах державної реєстрації актів цивільного стану не здійснювалася. Сторони спільно проживали за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] . Від фактичних шлюбних відносин, позивач з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00038687424, дата формування 01.03.2023, 09:31:26 підставою запису відомостей про батька є спільна заява батьків про визнання батьківства від 21.10.2021. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України. Позивач з відповідачем з травня 2022 року разом не проживають, не ведуть спільного домашнього господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. [PERSON] ,\~ [INFO] , проживає спільно з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами на предмет фактичного місця проживання малолітньої дитини та її реєстрації від 29.03.2023 та від 15.09.2023. Малолітня дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідач вихованням дитини не займається, кошти на утримання спільної дитини не надає. Наскільки відомо позивачеві, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина у відповідача немає, аліменти нікому не сплачує. Позивач одна не в змозі забезпечити, її коштів не достатньо для забезпечення дитині рівня життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Ухвалою суду від 04.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. 25.10.2023 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задоаольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 30.10.2023 на адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, у зв`язку з сімейними обставинами, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Враховуючи те, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 21.10.2021 Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 127 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00038687427 від 01.03.2023, відповідно до якого відомості про батька внесені за спільною заявою батьків про визнання батьківства від 21.10.2021 (а.с. 14, 15). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреби. Частиною другою\~статті 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Факт проживання спільної дитини сторін з позивачкою та перебування на її утриманні підтверджується: актом на предмет фактичного місця проживання дитини та її реєстрації від 29.03.2023, відповідно до якого [PERSON] та її син [PERSON] із жовтня 2021 по теперішній час зареєстровані та фактично проживають по [ADDRESS] . Батько дитини не проживає та не зареєстрований за даною адресою, аліменти не сплачує. Дитину за вказаною адресою не відвідує, кошти на утримання, наскільки відомо, матері не надає та не приймає участі у вихованні дитини та актом на предмет фактичного місця проживання дитини з матір`ю за адресою зареєстрованого місяця проживання від 15.09.2023. Батько дитини не проживає та не зареєстрований за даною адресою, аліменти не сплачує (а.с. 17 - 18). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач не надав суду доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дитини, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. \~ Суд, з урахуванням обставин справи, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі частини усіх видів\~доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 28.09.2023. \~ \~ \~ \~\~ Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1\~073,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються,\~зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3 000,00 грн. Так, представником позивача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 265 від 19.09.2023, квитанцію АТ КБ «Приват Банк» № 0.0.2919889923.1 від 25.03.2023, відповідно до якої [PERSON] сплатила 3\~000,00 грн за юридичні послуги згідно рахунку - фактуру № СФ - 000007 від 23.03.2023, рахунок фактуру № СФ - 000007 від 23.03.2023 відповідно до якого вартість за складання та подання процесуальних документів щодо стягнення аліментів з [PERSON] становить 3\~000,00 грн та акт № ОУ - 0000007 здачі - прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого загальна вартість робіт складає 3\~000,00 грн (а.с. 9, 19, 20). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд вважає, що оскільки позов задоволено повністю, представником позивача надано докази на оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, а тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на\~користь позивача\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3000,00 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved