Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

14.07.2023 [PERSON] в особі представника адвоката Тавлуй Олени Вікторівни звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів. Позовна заява мотивована тим, що 9 квітня 2023 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 09/04 від 09.04.2023 на виготовлення корпусних меблів. На виконання умов Договору Позивачем було сплачено 70% авансового платежу від суми договору, що складає 3600 доларів США, що еквівалентно 131616 (сто тридцять одній тисячі шістсот шістнадцять) гривень за курсом НБУ на дату підписання договору на виготовлення меблів. Строк виготовлення меблів 45 днів. Оскільки відповідач умови договору не виконав та меблі не виготовив, позивач просить розірвати Договір № 09/04 від 09.04.2023, стягнути з відповідача попередню оплату у розмірі 3600 доларів США, що еквівалентно 131616 (сто тридцять одній тисячі шістсот шістнадцять) гривень, пеню у розмірі 19011, 20 (дев`ятнадцять тисяч одинадцять) гривень 20 копійок, моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2023 вказану цивільну справі передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. 28.09.2023 матеріали справи надійшли до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями цього ж дня була передана в провадження судді Соболєвої І.П. Ухвалою судді від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подавали. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. 02.11.2023 представником позивача подано заяву, в якій зазначено, що на позові наполягає, справу просить розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином шляхом розміщення, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача не відоме. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 05.10.2023, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 09 квітня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 09/04 від 09.04.2023 на виготовлення корпусних меблів. Пунктом 2.1. договору визначена вартість замовлення 5200 доларів США. Пунктом 2.3 договору передбачена оплата 70% авансового платежу від суми договору при укладанні договору. Відповідно до п. 2.4. договору виконавець зобов`язується продукцію, вказану у додатку, поставити на протязі 45 - ти календарних днів з моменту внесення завдатку. Термін виконання замовлення може бути збільшено на один день у випадку виникнення труднощів з монтажем. Пунктом 6.2 договору передбачена відповідальність за несвоєчасне виконання договору виконавцем на рівні подвійної облікової ставки НБУ але не більше 10% від суми договору. Згідно з додатком №1 до договору замовником сплачено 3600 доларів США. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 867 ЦК України передбачено, що підрядник не має права нав`язувати замовникові включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг. У разі порушення цієї вимоги замовник має право відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг. 2. Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання, встановлені договором, то вимоги позову про стягнення з нього попередньої оплати у розмірі 3600 доларів США, пені у розмірі 19011, 20 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. 2. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пунктом 5 ч.1 ст. 4 цього Закону встановлено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; Отже моральна шкода за невиконання умов договору Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачена. Тому підстав для її стягнення немає. На підставі положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 1%, розрахованого від задоволеної частини позовних вимог, у сумі 1506,27 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Позивач у позові зазначила, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу складає 20000 грн. Жодного доказу понесення будь яких витрат позивач суду не надала. Тому ці вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial