Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилався на те, що 06 жовтня 2009 року він та відповідачка по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб у Карабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 508. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання, між сторонами доволі часто виникали непорозуміння. Після народження сина відповідачка неодноразово виїжджала на тимчасові роботи за межі України, де зустріла іншу людину, з якою вони вирішили узаконити шлюб. До позивача відповідачка втратили почуття любові та взаєморозуміння. Сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області 10 березня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за позовом відповідачки. Попри документальне розірвання шлюбу, ще до розірвання шлюбу більше року сторони фактично припинили проживати як подружжя, при тому, що сама відповідачка покинула позивача та залишила малолітнього сина. У позивача був зв`язок з нею лише в телефонному режимі, він хоч знав, що вона жива та перебуває за межами України. Кілька разів вона приїжджала, виключного для того, щоб впорядкувати свої документи і в той період ночувала у іншому житлі. Відповідачка самоусунулась від виховання сина, який залишився проживати із позивачем. Дитина взагалі не знає відповідачку як маму. У лютому 2023 року перед розірванням шлюбу відповідачка повідомила позивача, що взагалі не має наміру виховувати дитину, хоче створити сім`ю з іншим чоловіком, та буде постійно проживати за межами України. Повідомила, що позивач має займатись доглядом та вихованням сина, оскільки в неї немає часу, вона зайнята своєю роботою та особистим життям за межами України. Відповідачка не приймає участі у вихованні та розвитку сина, не піклувався про розвиток та стан здоров`я дитини. Дані обставини підтверджують той факт, що відповідачка тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проживаючи окремо від дитини, вона жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере материнської участі у вихованні дитини. Остання не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його дошкільне навчання, підготовку до самостійного життя. Із врахуванням вищенаведеного позивач вважає, що відповідачку - [PERSON] слід позбавити батьківських прав, оскільки остання свідомо нехтувала та продовжує нехтувати своїми обов`язками як матір. Із врахування викладеного просив суд задовольнити поданий ним позов. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив судове засідання у справі проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат Буковинська С.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву, де просила розглянути справу у її відсутності на підставі доказів, що наявні у справі. Позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, оскільки давно проживає за межами України, влаштовує своє особисте життя після розірвання шлюбу із [PERSON] та наміру повертатись в Україну немає. Займатись вихованням та забезпеченням дитини не бажає. Позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та просить суд позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки і піклування виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без присутності представника. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] із 06.10.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується долученою до справи копією рішення (а.с. 14-15). Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] відомо, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно положень ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.07.2015 року відомо, що власником об`єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 20). Згідно копії рішення Виконавчого комітету Корналовицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 16 від 30.07.2015 року відомо про передачу у власність [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 19). Із повідомлення Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 25.05.2023 року відомо, що [PERSON] є власницею житлового будинку за адресою [ADDRESS] . За даною адресою вона ніколи не проживала, оскільки житловий будинок не придатний для проживання. [PERSON] проживала без реєстрації в житловому будинку [ADDRESS] із 2015 року приблизно до березня 2022 року разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . На момент видачі повідомлення в даному житловому будинку ( [ADDRESS] ) проживають [PERSON] та [PERSON] . Цей житловий будинок переданий сім`ї [PERSON] у користування Корналовицькою сільською радою (а.с. 39). Як вбачається із висновку, наданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області (додаток № 1 до рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 20.09.2023 року № 176), під час з`ясування обставин стало відомо, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зі слів позивача [PERSON] , за час спільного проживання між сторонами часто виникали непорозуміння. Після народження сина, мати неодноразово виїжджала на тимчасові роботи за межі України, де зустріла іншу людину, з якою вони вирішили узаконити шлюб. Між сторонами у справі шлюб розірвано на підставі рішення суду. Батько малолітнього [PERSON] стверджує, що мати давно самоусунулась від виховання їхнього сина, не піклується про розвиток та стан здоров`я дитини, відмовляється виконувати батьківські обов`язки. Під час телефонної розмови з працівниками служби у справах дітей Новокалинівської міської ради, мати [PERSON] повідомила, що не планує повертатись в Україну, брати участь у вихованні сина і не проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.08.2023 року № 27 комісією було встановлено, що в помешканні створені всі умови для виховання та всебічного розвитку дитини. На час обстеження в кімнатах було прибрано, на кухні готувалась їжа. Продукти харчування були в достатній кількості. У кімнаті в дитини є окреме ліжко, столик, іграшки. Дитина забезпечена одягом, взуттям, засобами особистої гігієни. Мати [PERSON] на комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокалинівської міської ради не з`явилась, хоча була належним чином проінформована. Електронною поштою [PERSON] надіслала заяву від 14.09.2023 року з проханням проводити всі дії, пов`язані з позбавленням її батьківських прав у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, наслідки позбавлення батьківських прав їй зрозумілі. У заяві мати повідомляє про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , оскільки проживає за межами України, влаштовує своє особисте життя після розірвання шлюбу із [PERSON] та наміру повертатись в Україну не має. Займатись вихованням та забезпеченням дитини не бажає. Заслухавши батька [PERSON] , комісія дійшла висновку, що мати не телефонує до нього, не допомагає матеріально, не піклується сином, не цікавиться його життям, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не бере матеріальної участі у вихованні сина. Батько сам займається вихованням дитини. Таким чином, членами комісії встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дитини. Враховуючи викладене, захищаючи права та інтереси дитини, беручи до уваги голосування голови комісії та членів комісії з питань захисту прав дитини, вивчивши всі представлені матеріали, орган опіки та піклування Новокалинівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 72-73). Із рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області № 176 від 20.09.2023 року відомо, що виконавчий комітет вирішив затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 71). Згідно долучених до позову заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відомо, що вони є сусідами сторін у справі. Мають намір повідомити суду, що протягом більш ніж 1,5 роки мати малолітнього сина [PERSON] жодного разу не з`являлася, так як давно проживає за межами України. Догляд за дитиною здійснює батько [PERSON] , який на їхній погляд виховує дуже добре. Мати дитини [PERSON] давно не цікавиться сім`єю. Вихованням дитини займається батько [PERSON] . Мати дитини у сім`ї відсутня. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що між сторонами по справі, які є батьками малолітнього сина [PERSON] , шлюб розірвано, проживають сторони окремо, доказів існування для [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною станом на момент пред`явлення позову до суду та розгляду справи в суді, не надано. Зібрані по справі документи засвідчують факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання та спілкування з сином, матір`ю якого вона є. Відповідачка позов визнає, згідна щодо задоволення позову. Займатись вихованням та забезпеченням дитини не бажає. Беручи до уваги наведене в сукупності, враховуючи реальні обставини справи, інтереси дитини, її психоемоційний стан, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки має місце факт свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх обов`язків щодо дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Outcome: approved