Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

06.06.2022\~ [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, що продовжують навчання. В позовній\~заяві [PERSON] посилається на те, що має спільних з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які мешкають\~з позивачкою\~і знаходяться\~на її\~утриманні.\~Позивачем зазначено,\~що відповідач\~матеріально доньок\~не утримує\~в достатньому\~обсязі.\~В позовній\~заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , які навчаються на першому курсі денної форми навчання Дніпровського державного аграрно-економічного університету. Враховуючи викладене, позивач просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що навчаються, у твердій грошовій сумі 5 000 грн. до закінчення ними навчання у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті, але не більше, ніж до досягнення ними двадцяти трьох років. Ухвалою судді Батманової В.В. від 16.06.2022 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 19). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, що продовжують навчання задоволено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року скасовано заочне рішення від 04 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, що продовжують навчання. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач немає фінансової можливості надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітнім дітям. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. № 7), [NUMBER] (а.с. № 8). Діти мешкають\~зі своєю\~матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до довідок № 5841 та №5842 від 13.04.2022 [PERSON] та [PERSON] є студентками першого курсу денної форми навчання інженерно-технологічного факультету Дніпровського державного аграрно-економічного університету (а.с. № 12-13). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти. З огляду\~на те,\~що відповідно\~до ст.\~199\~СК України\~ утримання\~повнолітніх сина\~(або\~доньки)\~під час\~навчання є\~обов`язком батьків\~та відповідач\~ухиляється від\~виконання своїх\~обов`язків по\~утриманню дитини,\~яка продовжує\~навчання,\~суд вважає\~за можливе\~частково задовольнити\~позовні вимоги\~та стягнути\~щомісячно на\~період навчання\~повнолітніх доньок\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~до закінчення\~ними навчання\~у Дніпровському\~державному аграрно-економічному\~університеті,\~але не\~більше,\~ніж до\~досягнення ними\~двадцяти трьох\~років,\~в розмірі\~3\~000\~грн.,\~здійснюючи стягнення\~аліментів на\~користь [PERSON] з дня подання позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов`язок матері позивача по утриманню дитини на період її навчання у навчальному закладі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2022 за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial