Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 526. В обґрунтування позову зазначено, що 02.08.2008 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей, сина [PERSON] , 2008 р.н. та дочку [PERSON] , 2010 р.н. З серпня 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу поділу майна подружжя та місця проживання дітей не заявлено. Враховуючи неможливість примирення та збереження шлюбу позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 12.10.2023 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] визнала позов та просила розгляд справ и провести без її участі. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 02 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського міського управління юстиції Луганської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 526. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а. с. 8). Сторони від шлюбу мають двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується доданими до позову копіями свідоцтв про народження (а. с. 9, 10). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Судовим розглядом встановлено, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, примирення та збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дтей не заявлено. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З копії довідки до акту огляду МСЕК та копії пенсійного посвідчення вбачається, що позивач [PERSON] має інвалідність ІІ групи та був звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду. Відтак, судові витрати по сплаті судового збору належить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved