Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (далі також Відповідач-1) 31.07.2007 уклали кредитний договір № СSК0GK00000192. Згідно з укладеним кредитним договором позивач зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 27 343,47 доларів США на строк до 01.08.2027, а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до цього договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати Відповідач-1 повинен надавати Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за Кредитом, який складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії та інших витрат відповідно до кредитного договору. Сторони передбачили, що у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1 сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 27 343,47 доларів США. Як забезпечення виконання зобов`язань за Договором С5КОСК00000192 між позивачем та [PERSON] (Відповідач 2) та [PERSON] (Відповідач 3) було укладено Договори поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Відповідача 1. Всі відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідач 1 [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки, тому Банк звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідачів. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 з відповідачів було стягнуто заборгованість станом на 26.01.2015 у розмірі 13908,70 доларів США. Позивач зазначає, що ухвалення цього судового рішення від 20.07.2021 не свідчить про припинення між сторонами договірних правовідносин та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань. Позивач стверджує, що вказане рішення суду боржниками не виконано. Розмір заборгованості становить 13908,70 доларів США. Від цього розміру заборгованості позивач вирахував 3% річних за період з 20.07.2021 до 09.12.2022, які дорівнюють 580,74 доларів США. У зв`язку з цим на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанку» заборгованість за кредитним договором від 31.07.2007 № С5К0СК00000192 за період з 20.07.2021 по 09.12.2022 у виді 3% річних від простроченої суми у розмірі 580,74 доларів США. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 10.02.2023 у справі № 699/115/23 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Протягом указаного в ухвалі суду строку представник відповідача 1 [PERSON] адвокат Шульга П.М. подав до суду відзив на позов, за змістом якого позов не визнає. Представник зазначає, що 3% річних можуть бути нараховані лише у період з 20.07.2021 до 23.02.2022, тобто до моменту введення в Україні воєнного стану, що передбачено п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Також представник відповідача 1 адвокат Шульга П.М. протягом визначеного ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії. Третіми особами зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зустрічна позовна заява мотивна тим, що 23.04.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» відповідно до якого [PERSON] отримав право на проведення реструктуризації кредиту в іноземній валюті. З огляду на вказане 25.10.2021 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про реструктуризацію боргу, однак 08.02.2022 отримав відповідь від банку, якою було відмовлено у проведенні реструктуризації. При цьому у зустрічному позові звертається увага, що положеннями вище зазначеного закону передбачено, що після проведення реструктуризації збільшення суми кредиту на суму простроченого зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або на суму пені забороняється. Відповідно до змісту зустрічного позову представник відповідача 1 [PERSON] адвокат Шульга П.М. просить: - визнати незаконним рішення Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за вих. № 20.1.0.0.0./7-220105/26106 від 10.01.2022, згідно з яким за результатами розгляду заяви [PERSON] про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 банк повідомляє про відмову у проведенні реструктуризації; - зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GKOOOOO192 згідно з пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 (на умовах та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021. У зустрічному позові стверджується, що задоволення зустрічного позову виключить повністю задоволення первісного позову. Ухвалою суду від 11.04.2023 прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.04.2023 у задоволенні клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» Меркулової В.В. про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив відмовлено, відповідь на відзив залишено без розгляду. Ухвалою суду від 30.08.2023 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Назаренко С.М. позов АТ КБ «ПриватБанк» підтримав у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Стосовно зустрічного позову зазначив, що позовні вимоги не визнає. Звернув увагу, що [PERSON] не надав повного пакету документів, необхідних для розгляду заяви про реструктуризацію боргу за валютним кредитом. Також звернув увагу, що [PERSON] не скористався правом своєчасно оскаржити відмову банку у проведенні реструктуризації. Представник відповідача 1 [PERSON] адвокат Шульга П.М. первісний позов не визнав повністю, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Зустрічний позов підтримав у повному обсязі з посиланням на викладені у ньому підстави. Зазначив, що на думку позивачів зустрічного позову [PERSON] подав повний пакет документів, необхідний для ухвалення рішення. При цьому відповідач 1 вважає незаконними вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання документів стосовно іншого повнолітнього сина відповідача 1 - [PERSON] , 1978 року народження, який зареєстрований, але не проживає у придбаному за кредитні кошти будинку, оскільки цей син є повнолітнім, тому не вважається членом сім`ї відповідача 1 [PERSON] , а також не є стороною договорів (кредитного та договору поруки), які укладалися з позивачем. При цьому адвокат Шульга П.М. зазначив, що після отримання відмови АТ КБ «ПриватБанк» у проведенні реструктуризації валютного кредиту, відповідач 1 [PERSON] додатково направив банку документи стосовно свого іншого повнолітнього сина - [PERSON] , 1978 року народження. Однак банк не надав відповіді щодо розгляду питання про реструктуризація наданого відповідачу 1 [PERSON] валютного кредиту. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі обставини. Між первісним позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 31.07.2007 було укладено кредитний договір № CSK0GK00000192, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит на придбання житла та на сплату страхових платежів у розмірі 24 545,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, а відповідач 1 [PERSON] зобов`язався провести погашення кредиту, процентів та інших платежів в порядку, сумах і строки, передбачені Договором (а.с. 15-17). На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 31.07.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, предметом якого є будинок загальною площею 94.2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 58-63). Крім цього, для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань перед позивачем за договором № CSK0GK00000192 було укладено договори поруки від 27.04.2011 між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] та між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] . Предметом цих договорів поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 та додаткової угоди до кредитного договору від 22.04.2011 (а.с. 19-20, 21-22). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, яке набрало законної сили 25.08.2021, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] , та в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 станом на 26.01.2015 у розмірі 13 908,70 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 469,89 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 318,81 доларів США (а.с. 6-12). У зв`язку з невиконанням відповідачами рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, позивач нарахував 3% річних на наявну заборгованість у розмірі 13908,70 доларів США за період з дати ухвалення судом вищевказаного рішення, а саме, з 20.07.2021 до 09.12.2022 (13908,70 х3% х 508 / 365 /100). Відповідно до розрахунку АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних дорівнюють 580,74 доларам США (а.с.13). У свою чергу відповідач [PERSON] 25.10.2021 засобами «Укрпошти» звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію, у якій просив на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 (а.с. 76-82). Згідно з описом вкладень до заяви про реструктуризацію позивач додав довідку про склад сім`ї; акт обстеження матеріально-побутових умов від 31.08.2021; довідки про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання членів своєї сім`ї; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів відносно себе та членів своєї сім`ї; копії свого паспорта та паспортів членів своєї сім`ї; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відносно себе та членів своєї сім`ї; рішення суду від 20.07.2021 (а.с. 80-81). З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 17.11.2021 на вказану заяву про реструктуризацію вбачається, що відповідачу було рекомендовано для проведення переговорів звернутися до відповідального співробітника банку (а.с. 83). Відповідач 1 [PERSON] 29.12.2021 звертався до Національного банку України та просив зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію фінансових зобов`язань, що виникли за договором про надання іпотечного кредиту від 31.07.2007 № CSK0GK00000192 (а.с. 84-86). АТ КБ «ПриватБанк» у відповіді від 10.01.2022 відмовив відповідачу 1 [PERSON] у проведенні реструктуризації кредиту, мотивуючи свою відмову ненаданням заявником необхідних для проведення реструктуризації документів, надання яких передбачено законодавством. Так, у відповіді-відмові зазначено, що з наданих [PERSON] документів, зокрема з довідки про склад сім`ї, вбачається, що до складу зареєстрованих осіб в об`єкті нерухомості, що переданий у забезпечення Банку, входять: - [PERSON] , 1955 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 1978 р.н. Однак, [PERSON] не надав на розгляд розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно члена сім`ї [PERSON] , 1978 року народження (а.с. 87-88). Відповідач 1 [PERSON] 16.02.2021 додатково направив відповідачу засобами поштового зв`язку ще одну заяву, до якої додав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно [PERSON] та довідку про свої доходи за період січень-грудень 2021 (а.с. 89-96). Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем 1 [PERSON] зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаних Реєстрах відсутні відомості щодо наявності у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прав на нерухоме майно (а.с. 87-88). (а.с. 107-111). Установивши указані обставини суд при вирішенні спору застосовує такі норми права. Предметом первісного позову є стягнення передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитним договором. Предметом зустрічного позову є визнання незаконним рішення АТ КБ «Приватбанк» про відмову у проведенні реструктуризації та зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань відповідача за кредитним договором за його заявою від 25.10.2021 відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». При цьому задоволення зустрічного позову унеможливить задоволення первісного позову, з огляду на що слід почати вирішення спору з розгляду зустрічних позовних вимог. Статтею 2 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Верховна Рада України 13.04.2021 прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23.04.2021 (далі - Закон № 1381-IX). Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7. Відповідно до підпунктів 1, 2 вказаного пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: -наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; -відсутності станом на 01.01.2014 простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01.01.2014 (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку з простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01.01.2014, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01.01.2014) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; -виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім, серед інших, випадку, коли на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Таким чином, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин, за наявності яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Зокрема, у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 [PERSON] у встановлений пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» подав АТ КБ «ПриватБанк» заяву про проведення реструктуризації, але при цьому відповідач 1 [PERSON] не виконав вимог підпункту 4 пункту 7 щодо надання Банку розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена своєї сім`ї, зазначеного у наданій відповідачем 1 довідці про склад своєї сім`ї. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] не мав перешкод щодо надання банку вищевказаної інформації. Суд критично ставиться до тверджень адвоката відповідача 1 Шульги П.М. про те, що вказані документи не були надані банку тому що повнолітній син відповідача [PERSON] не є членом сім`ї відповідача, оскільки у поданій відповідачем довідці цей син був включений до складу сім`ї, а додаткових своїх пояснень банку з приводу складу сім`ї відповідач [PERSON] у своїй заяві не вказав. Крім того, у подальшому, а саме 16.02.2022, не оскаржуючи відмову банку у проведенні реструктуризації, відповідач [PERSON] направив ці документи банку, чим фактично визнав правомірність вимог АТ КБ «ПриватБанк». З огляду на викладене суд дійшов висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» правомірно відмовив відповідачу 1 [PERSON] у реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № CSK0GK00000192. Ураховуючи цей висновок відсутні підстави для визнання незаконним рішення АТ КБ «Приватбанк» від 10.01.2022 за вих. № 20.1.0.0.0./7-220105/26106. Що стосується вимоги зустрічного позову про зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № CSK0GKOOOOO192 суд зазначає таке. Як було вказано вище, для отримання права на реструктуризацію кредитної заборгованості мають бути наявні обов`язкові умови, передбачені пп. 1, 2 п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»: а саме: 1.наявне будь-яке непогашене грошове зобов`язання; 2.відсутня станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за кредитом; 3.виконання зобов`язань за договором має бути забезпечено предметом іпотеки. Відповідач 1 [PERSON] довів, що умови 1 та 3 були наявні, а саме, що він має споживчий кредит в іноземній валюті з непогашеним грошовим зобов`язанням станом на 23.04.2021, а також що цей кредит забезпечений іпотечним житлом, яке є його єдиним житлом і в цьому житлі він проживає. При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що станом на 01.01.2014 за спірним кредитним договором була відсутня заборгованість. Суд у судовому засідання звертав увагу сторін на відсутність у матеріалах справи документів щодо наявності чи відсутності заборгованості за кредитом станом на 01.01.2014. З цього приводу представник [PERSON] адвокат Шульга П.М. вказав, що Банк відмовив [PERSON] у реструктуризації кредиту виключно з підстав неподання розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї, зазначеного у довідці про склад сім`ї. Інші підстави для відмови банк не навів. Це, на думку адвоката Шульги П.М., свідчить про відсутність простроченої заборгованості за кредитом станом на 01.01.2014. Однак представник АТ КБ «Приватбанк» адвокат Назаренко С.М. заперечив такий висновок та пояснив, що Банк відмовив у реструктуризації у зв`язку з неподанням всіх необхідних для реструктуризації кредиту документів, при цьому не переходив до дослідження питання по суті, тобто щодо наявності чи відсутності вищевказаних обов`язкових умов для реструктуризації. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач 1 [PERSON] не довів наявність всіх обов`язкових умов для проведення реструктуризації його заборгованості за кредитним договором. При цьому у разі наявності труднощів в поданні відповідних доказів [PERSON] мав можливість звернутися до суду з клопотанням про витребування необхідних доказів, однак таке клопотання не подав. Крім того, як було вказано вище, у разі пропуску позичальником строків, зазначених у підпункті 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом. Отже, для здійснення реструктуризації відповідач 1 [PERSON] мав надати повний перелік документів разом зі своєю першою заявою від 25.10.2023. Додаткове надання документів чинним законодавством не передбачено. Натомість відповідач 1 [PERSON] у повному обсязі надав необхідні документи лише 16.02.2022, уже після отримання відмови банку в проведенні реструктуризації. З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення вимоги зустрічного позову про зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № CSK0GKOOOOO192. Таким чином, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову слід вирішити питання щодо позовних вимог первісного позову АТ КБ «ПриватБанк». Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 31.07.2007 № С5К0СК00000192 у виді 3% річних від простроченої суми за період з 20.07.2021 до 09.12.2022 у розмірі 580,74 доларів США. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною другою цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 було сформовано правовий висновок щодо неможливості нарахування процентів за кредитом після закінчення строку кредитування. Права та інтереси кредитодавця в таких охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» має право застосовувати передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки лише з 20.07.2021. Проте, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні Указом Президента в №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває станом на дату розгляду справи. З огляду на викладене суд стягує солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3% річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 № С5К0СК00000192 у розмірі 250,36 доларів США за період з 20.07.2021 до 23.02.2022, тобто до дати введення в Україні воєнного стану. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «ПриватБанк» заявило позовні вимоги у розмірі 580,74 доларів США, з яких судом задоволено вимоги у розмірі 250,36 доларів США, що складає 43,11% від ціни позову. АТ КБ «ПриватБанк» сплатило судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Отже на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають відшкодуванню судові витрати у виді судового збору у розмірі 1157,07 грн, що дорівнює 43,11 % від сплаченого судового збору. Солідарне стягнення судового збору з відповідачів не передбачено чинним законодавством, тому суд стягує вказаний судовий збір з відповідачів у рівних частках - по 385,69 грн з кожного. При подачі зустрічного позову [PERSON] був звільнений від сплати судового збору, тому витрати зі сплати судового збору за цим позовом слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial