Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

\~\~\~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за час спільного проживання позивачки з відповідачем [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. На даний час сторони разом не проживають. Відповідач участі у житті сина не приймає, матеріально його не підтримує, вихованням не цікавиться. Відповідач отримує пенсію як інвалід третьої групи та працює по найму. В добровільному порядку він не сплачує кошти на утримання свого сина та взагалі не цікавиться його добробутом. На момент пред`явлення позову до суду між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, у відповідача немає. Посилаючись на вищевикладене, просить суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , по 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . /а.с.3/ Відповідно до довідки старости Кривського старостинського округу за №295 від 05 вересня 2023 року разом з [PERSON] , [INFO] , проживає її син [PERSON] , [INFO] . /а.с.6/ З матеріалів справи встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, відповідач зобов`язання по утриманню сина не виконує, не бере участі у вихованні та належному його забезпеченні, не піклується про життя, здоров`я і розвиток дитини, зі слів позивачки, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того,\~ в позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 2833 гривні. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свого сина, враховуючи стан здоров`я дитини,\~ його матеріальне становище, яке потребує значних коштів на забезпечення всім необхідним та для належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою з інвалідністю 3 групи, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~ в розмірі 2500 /двох тисяч п`ятсот/ гривень щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Суд визначає розмір аліментів 2500 гривень, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання на дитини в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності, аліменти у розмірі 2500 грн., відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси отримувача. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial