Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

У березні 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.12.2009 та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» в якій він власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Позичальнику було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3 Договору, відповідно до яких відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Посилаючись на те, що взяті на себе зобов?язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, станом 14.02.2023 у нього утворилась заборгованість у розмірі 50\~116,43 грн, яка складається з: 40\~966,24 грн - заборгованості за тілом кредиту та 9 150,19 грн\~ заборгованості за відсотками за користування кредитом. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 08.12.2009 в загальній сумі 50\~116,43 грн, а також понесені ним судові витрати. Представник АТ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вимоги даної норми закону, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 08.11.2023. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~ 08.12.2009\~ [PERSON] \~підписав\~заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Також підписуючи заяву, відповідач підтвердив, що ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківський послуг, а також Тарифами банку. [PERSON] також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 08.12.2009. Підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» містять умови щодо розміру процентної ставки - 2,5% в місяць, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування пені та штрафу. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 08.12.2009, термін дії до 12/12; № [NUMBER] дата відкриття 26.11.2010, термін дії 12/13, № [NUMBER] дата відкриття 29.09.2011, термін дії 10/14, № [NUMBER] дата відкриття 17.07.2012, термін дії 12/15, № [NUMBER] дата відкриття 17.07.2012, термін дії 07/16, № [NUMBER] дата відкриття 01.03.2013, термін дії 03/17, № [NUMBER] дата відкриття 01.12.2014, термін дії 05/18, № [NUMBER] дата відкриття 11.12.2014, термін дії 12/18, № [NUMBER] дата відкриття 09.01.2019, термін дії 12/22. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) старт карткового рахунку 08.12.2009 № [NUMBER] , зміна (встановлення) кредитного ліміту 08.12.2009 2 000, 00 грн, 15.12.2009 - зменшення кредитного ліміту 0,00 грн, 29.11.2010 збільшення кредитного ліміту\~ 3 500,00 грн, 28.03.2011 - збільшення кредитного ліміту 4 000,00 грн, 12.05.2011 - збільшення кредитного ліміту 4 800, 00 грн; 13.05.2011 - зменшення кредитного ліміту 4 800, 00 грн; 12.07.2011 - збільшення кредитного ліміту 5 000,00 грн; 10.10.2011 збільшення кредитного ліміту 5 500,00 грн; 24.04.2014 збільшення кредитного ліміту 9\~500,00 грн; 01.12.2014 зменшення кредитного ліміту 9 500,00 грн; 25.04.2017 збільшення кредитного ліміту 15 000,00 грн; 13.10.2017 збільшення кредитного ліміту 20\~000,00 грн; 22.09.2018 - збільшення кредитного ліміту 26 000,00 грн; 15.11.2018 - збільшення кредитного ліміту 28 000,00 грн; 15.03.2019 - збільшення кредитного ліміту 35 000,00 грн; 12.07.2019 - збільшення кредитного ліміту 50 000,00 грн; 21.05.2020 - зменшення кредитного ліміту 47\~082,20 грн; 01.06.2020 - зменшення кредитного ліміту 46\~466,05 грн; 12.06.2020 - зменшення кредитного ліміту 46\~466,06 грн; 23.06.2020 - зменшення кредитного ліміту 46\~466,05 грн; 06.07.2020 - зменшення кредитного ліміту 45\~797,60 грн; 17.07.2020 - зменшення кредитного ліміту 45\~797,60 грн; 31.07.2020 - зменшення кредитного ліміту 43\~497,60 грн; 11.08.2020 - зменшення кредитного ліміту 43\~497,60 грн; 25.08.2020 - зменшення кредитного ліміту 42\~708,24 грн; 07.09.2020 - зменшення кредитного ліміту 42\~708,24 грн; 23.09.2020 - зменшення кредитного ліміту 42\~708,24 грн; 22.04.2022 - зменшення кредитного ліміту 41\~693,51 грн; 30.06.2022 - зменшення кредитного ліміту 40\~770,00 грн; 26.12.2022 - зменшення кредитного ліміту 0,00 грн Відповідно до виписки за картковим рахунком відповідача, за період з 08.12.2009 по 16.02.2023 [PERSON] користувався кредитними коштами Банку. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 14.02.2023 у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 50 116,43 грн, яка складається з: 40\~966,24 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9 150,19 грн - заборгованості за відсотками. Відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПриватБанк» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Обґрунтовуючи право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 08.12.2009, позивач посилався на заяву, підписану сторонами 08.12.2009, Умови та правила надання банківських послуг, довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем, виписку по рахунку за договором б/н за період з 08.12.2009 по 16.02.2023, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведено факт отримання відповідачем кредиту. Оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, суд зазначає наступне. Як слідує з довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 08.12.2009, у ній зазначено процентну ставку в розмірі 2,5% на місяць, що становить 30% річних. Проте з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку слідує, що позивач обраховував проценти за користування відповідачем кредитом за іншою ставкою 34, 80 % річних, 32,40 % річних, 42 % річних, що не відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду». АТ КБ «Приватбанк» не доведено правомірності нарахування [PERSON] процентів за користування кредитом у визначеному у розрахунку заборгованості розмірі. Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження нарахування заявлених відсотків. Водночас, саме вказані фактичні обставини в даній справі належать до предмету доказування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З урахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих АТ КБ «Приватбанк» сум процентів. Водночас, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних від простроченої суми є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проте, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтею 625 ЦК України позивач не пред`явив. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено фактичне користування відповідачем кредитними коштами, що слідує з виписки за його картковим рахунком, що міститься в матеріалах справи. Оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню, а вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення у повному обсязі. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 08.12.2009, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 40\~966,24 грн. Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2 193,90 грн.

Outcome: partial