Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. \~ \~ \~ \~Заяву обґрунтовує тим, що на початку військової агресії російської федерації щодо України, вона разом з чоловіком та матір`ю [PERSON] , [INFO] проживали у [ADDRESS] . 13.03.2022 в їхньому будинку розпочалася пожежа та вони були змушені спуститися до підвального приміщення. Через деякий час вона з чоловіком шукали транспорт для евакуації з міста, її мати залишилася у підвалі будинку, оскільки за станом здоров`я їй було важко пересуватися. 25.03.2023 їм вдалося повернутися до будинку де залишилася її мати, проте ближче їх не пропустили, через обстріли. \~ \~ \~ \~01.04.2022 вона з чоловіком через окуповані території виїхали на підконтрольну Україні територію. Зазначає, що будь-якого зв`язку зі своєю матір`ю вона немає, телефон матері залишився у неї, в останнє вона її бачила 13.03.2022. У листуванні з сусідами та їх родичами, вона дізналася, що її мати [INFO] померла у підвалі, її тіло рятувальники вивезли до кладовища та захоронили у братській могилі разом з іншими померлими сусідами. \~ \~ \~ \~Оскільки територія м. Маріуполь є тимчасово окупованою, вона не має можливості підтвердити факт смерті матері. 19.10.2022 вона звернулася до СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області з повідомленням про зникнення її матері. На даний час кримінальне провадження перебуває в провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області із визначенням місцезнаходження у м. Дніпрі. Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для реалізації немайнових прав як доньки померлої, для оформлення відповідного свідоцтва про смерть. \~ \~ \~ \~Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: уродженки с. Октябрське Володарського району, Донецької області, Україна, що настала [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області, Україна. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 13.11.2023 відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~Представник заявника у поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (.а.с.08, 09). Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1 ст.317 ЦПК України). Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що \~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, вся територія Маріупольського району Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією з 05.03.2022. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на обґрунтування заявлених вимог про встановлення факту смерті особи в певний час заявниками було надано докази внесення до ЄРДР відомостей за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження № 12022020040000501 від 20.10.2022) та листування з мобільного застосунку «Viber». Однак, сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, без винесення будь-яких інших процесуальних рішень правоохоронних органів, або ж без відповідних висновків судових експертів, проведених в ході досудового розслідування, жодним чином не доводить обставин, які підлягають доведенню в рамках даного судового провадження. Крім того, суд оцінюючи надану заявником переписку в мобільному застосунку «Viber» на предмет її належності та допустимості, виходить із основних засад законності, не приймає даний доказ до уваги, а також ставит під сумнів його достовірність. Таким чином, заявником не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин. Згідно ч.\~4\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed