Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами. В обґрунтування позову вказав, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі з 08 серпня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №222. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Кожна зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Тривалий час ведення сторонами спільного господарства та фактичні сімейні відносини припинені. 25 жовтня 2023 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення просить не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає, строк на примирення просить не надавати. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2014 року, між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб 08 серпня 2014 року, місце державної реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №222 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 2015 року, сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як вбачається із позовної заяви, протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами сімейних відносин. Кожна зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ведення сторонами спільного господарства та фактичні сімейні відносини між сторонами припинені вже тривалий час. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх дитині, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved