Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , що зареєстрований. Від шлюбу мають з відповідачем спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказувала на те, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання відповідачки, чим порушує її права, оскільки дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. 18.10.2023 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. 25.10.2023 на виконання ухвали суду надійшла позовна заява з виправленими недоліками. 26.10.2023 на адресу суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 26.10.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 11 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Мають малолітню дочку\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2023 року, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.5). [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та може працювати. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.\~ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач є працездатний, жодних доказів того що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку матеріали справи не містять. Суд також враховує, що відповідач у своїй заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному позивачем розмірі. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому із відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення народженою дитиною трирічного віку, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 13.10.2023 року та до досягнення народженою дитиною трирічного віку. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст.430ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved