Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" через свого представника - за довіреністю Юхименка Ю.Ю. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22 730,34 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 19 листопада 2019 року між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" був укладений кредитний договір № 543143623, на підставі якого відповідачем отримані грошові кошти в розмірі 22 000 грн строком на 112 днів із сплатою 0,48 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту позичальникі та до закінчення строку на який видавався кредит. Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в частині видачі кредиту шляхом надання відповідачу кредитних грошових коштів у розмірі, встановленому кредитним договором, але останнім кредит не погашається. У подальшому, внаслідок укладення договорів факторингу та відступлення первісним кредитором права вимоги повернення боргу станом на момент звернення до суду право вимоги до [PERSON] щодо повернення кредитних грошових коштів набув позивач по справі ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ". Невиконання відповідачем взятих на себе боргових зобов`язань стало підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором 22\~730,34 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторні, справа призначена до судового розгляду. У визначений судом день та час проведення судового розгляду учасники не з`явились. Представник позивача ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" за довіреністю Юхименко Ю.Ю. у поданій до суду позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладений кредитний договір № 543143623, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 22\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним відповідно до умов укладеного договору. Вказаний кредит надано строком на 112 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,48 % за кожен день користування кредитними коштами. Кредитний договір укладений між сторонами у електронній формі, що підтверджується наданою суду копією такого договору (а.с. 12-18). Після укладання договору 19.11.2019 Відповідач отримав кредитні кошти від кредитодавця в сумі 22\~000,00 грн на свою платіжну карту, що підтверджено наданим платіжним дорученням від 19.11.2019 (а.с. 19). Через порушення взятих відповідачем на себе зобов`язань за ним рахується заборгованість по поверненню кредиту у сумі 22\~000,00 грн та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними грошовими коштами в сумі 2\~730,34 грн., а всього 22\~730,34 грн. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З наданих суду копій договорі факторингу вбачається, що після виникнення боргових зобов`язань [PERSON] перед первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" внаслідок неодноразових відступлень права вимоги за кредитним договором № 543143623 від 19.11.2019, право вимоги було набуто ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. У подальшому у результаті укладення договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» право вимоги повернення боргу за кредитним договором № 543143623 від 19.11.2019 набуло ТОВ «Онлайн Фінанс». Внаслідок укладення договору факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право вимоги повернення боргу з [PERSON] набув позивач по справі. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем були допущені порушення укладеного договору позики із первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договорів факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу у судовому порядку. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки за наслідками розгляду даного спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у повному обсязі. Визначення поняття судових витрат наведено у ст. 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду надано копію договору про надання правової допомоги від 01.12.2022, додаткову угоду до нього, протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни, акт прийому передачі наданих послуг, рахунок на оплату та платіжну квитанцію. Із наданих доказів судом встановлено, що позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» поніс судові витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн. З урахуванням наведеного стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2\~147,20 грн та 5\~000,00 грн витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved