Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Адвокат Палішева Наталя Олександрівна звернулася до суду в інтересах [PERSON] із відповідною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку із господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] . 29.04.2023 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутнє документальне підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті. На підставі викладеного, просила суд встановити факт спільного проживання позивача із матір`ю до дня її смерті. 07.08.2023 року ухвалою судді вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за уточненою позовною заявою, постановлено витребувати у Третій криворізькій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи, яку було заведено після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 19.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, покладаючись на думку суду, просить винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи, а також судові витрати залишити за позивачем. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що їм відомо про проживання [PERSON] , із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] протягом часу приблизно з травня 1997 року, і на момент смерті останньої. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення,невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] , в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка за життя та на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя померлій [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, належав житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначене нерухоме майно. 29.04.2023 року позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою нотаріуса від 29.04.2023 року № 601/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини та відсутністю факту постійного проживання разом із померлою. Згідно акту про фактичне проживання осіб в житловому приміщенні від 15.06.2023 року, який складено мешканцями [ADDRESS] , засвідченого квартальним комітетом Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради, в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] фактично проживали однією сім`єю у період з травня 1997 року до 15.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] . Окрім позивача спадкоємцем за законом на майно після померлої [PERSON] є [PERSON] (рідна сестра позивача), однак остання спадщину в установлені строки не прийняла, що підтверджується відомостями з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України). Позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 29 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 274/2020 інші спадкоємці, які б зверталися із заявою про прийняття спадщини, окрім позивача, який є сином спадкодавця, відсутні. Встановлено, що адреси місця реєстрації спадкодавця та позивача не співпадають. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак не проживала там. Згідно викладених обставин у позові, показів свідків, допитаних під час судового розгляду та акту про фактичне проживання особи, позивач разом із своєю матір`ю у період з травня 1997 року по день смерті останньої, тобто до [INFO] , постійно мешкали разом за адресою місця реєстрації позивача, а саме: [ADDRESS] . Юридичні факти це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Таким чином законодавство пов`язує фактичне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за одною адресою, а не факт реєстрації та відповідними записами про реєстрацію в паспортах. Аналогічна позиція зазначена в Постанові Верховний Суд від 01 серпня 2018 року по справі № 212/9157/15-ц, Постанові Верховного суду від 17.01.2022 року по справі № 643/790/20. Відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 ЦПК України) Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що спадкоємцем за законом є позивач, непрацездатних спадкоємців за законом, а саме: малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатних вдови (вдівця) та непрацездатних батьків судом не встановлено. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем - матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved