Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 21124-07/2021. 31 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило належне йому право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» і боржником. Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором № 21124-07/2021 від 29 липня 2021 року також перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 10 110 гривень 83 копійки, з яких 5\~000 гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою, а 5\~110 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками. Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31 січня 2023 року не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав та ним не було здійсненого погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 29 липня 2021 року в розмірі 10 110 гривень 83 копійки, з яких 5\~000 гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою, а 5\~110 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання просить суд про розгляд справу за його відсутності (а.с. 3 зворот). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с.\~89), в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно поданої заяви позов визнав та просив розглядати справу без його участі (а.с.90). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Судом встановлено, що 29 липня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», як позикодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений кредитний договір № 21124-07/2021,\~відповідно до\~якого відповідач\~виявив бажанняотримати кредит в розмірі 5000 гривень 00 копійки терміном на 20 днів, тобто до 17 серпня 2021 року зі сплатою 328,5 процентів річних від суми кредиту в розрахунку 0,90 процентів на добу, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіком платежів (а.с.6-7). Згідно заявки від 17 серпня 2021 року відповідач просив надати йому відстрочку виконання зобов`язання за укладеним Договором від 29 липня 2021 року строком на 14 днів, у зв`язку з чим було укладено Додаткову угоду № 3 відповідно до якої суми до сплати з урахуванням відсотків склала 5\~900 гривень (а.с.10). Згідно заявки від 14 жовтня 2021 року відповідач просив надати йому відстрочку виконання зобов`язання за укладеним Договором від 29 липня 2021 року строком на 14 днів, у зв`язку з чим було укладено Додаткову угоду № 3 відповідно до якої суми до сплати з урахуванням відсотків склала 6 305 гривень (а.с.15). 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (а. с. 16-18). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до\~Витягу з\~реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №\~31012023\~від 31\~січня 2023\~року (а.с.20),\~переданих фактору\~клієнтом за\~договором,\~судом \~з`ясовано,\~ що\~за спірним\~кредитним договором\~розмір заборгованості\~складає 10\~110\~гривень 00\~копійок,\~а право\~вимоги перейшло\~до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку станом на 31 січня 2023 року (тобто на день укладання Договору факторингу) (а.с.21), заборгованість за спірним кредитним договором складає 10 110 гривень 83 копійки, з яких 5\~000 гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою, а 5\~110 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками. Докази про погашення суми заборгованості за спірним кредитним договором суду не надано. Тому вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки докази про погашення суми заборгованості за спірним кредитним договором суду не надано, а згідно поданої заяви відповідач визнав позов в повному обсязі, що є окремою підставою для задоволення позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову в повному обсязі, а обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 21124-07/2021 від 29 липня 2021 року заборгованості у загальній сумі 10 110 гривень 00 копійок є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~342 гривні 00 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 5).

Outcome: approved