Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 11075 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачкою був укладений кредитний договір № 09861-11/2021, відповідно до якого остання отримала фінансовий кредит в сумі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 31012023, відповідно до умов яких вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, вона має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 09861-11/2021 на загальну суму 11075 грн, з яких 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 6075 грн заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 06 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направила. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, 12 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 09861-11/2021, відповідно до якого остання отримала фінансовий кредит в сумі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.6-11). Окрім того, 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.12-15). Із п. 1.1 Договорів факторингу вбачається, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Витягів з реєстру боржників, що є додатками № 1 до Договору факторингу «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржниці [PERSON] на загальну суму 11075 грн (а.с.16, 17). З моменту отримання права вимоги до боржників, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 11075 грн, з яких 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 6075 грн заборгованості за відсотками. Таким чином, позичальницею було порушено умови вказаного вище кредитного договору від 12 листопада 2021 року. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.\~12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що було укладено договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов такого договору. Постачальник виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит, який було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в договорі. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальниці належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦK України. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідачку. Отже, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2684 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю.

Outcome: approved