Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, в особі представника Лєлєкової В.В., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] , мешкає відповідач та користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] , але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 1616 грн. 16 коп., за період з 01.11.2018 по 01.01.2019. На підставі чого, просить стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2023 відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж Глазунов В.В. надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити їх, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася шляхом направлення судових повісток поштовою кореспонденцією, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , мешкає відповідач [PERSON] та користується електроенергією, на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг від 14.09.2023 встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21.05.2002 по теперішній час. Відповідно до відповіді № 307537 від 06.11.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за параметрами запиту РНОКПП [NUMBER] ( [PERSON] ), відповідачу належить на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що 15.01.2010 між Запорізькими міськими електричними мережами ВАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією 517911099, в якому визначені права та обов`язки сторін. Відповідно до п.п. 32, 33, 34 Договору, цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення, або розірвати, договір може бути розірвано достроково у разі зміни Споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Строк дії цього Договору припиняється у разі припинення права власності чи права користування Споживача на даний об`єкт. Як вбачається з розрахунку заборгованості за електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 01.11.2018 по 01.01.2019 відповідачем спожито 1511 кВт/год., вартістю 2382,48 грн. За вищевказаний період оплат за спожиту електричну енергію надійшло на суму 766,32 грн. Борг за спожиту електричну енергію складає 1616,16 грн. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕН) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 за № 312 (далі ПРРЕЕ). Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 4.12. ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту електричну енергію, вноситься протягом розрахункового періоду не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором встановленого іншого терміну. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір про користування електричною енергією є публічним договором та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане у пропозиції укласти договір або не встановлене законом. Таким чином, договірні відносини мали місце на засадах публічного договору конклюдентні дії (споживання та оплата спожитої електричної енергії) вважаються такими, що були направлені на укладання даного договору. Відповідно до ст. 332 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Якщо інше не встановлене договором або законом. Пунктом 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved