Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У вересні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 17 березня 2014 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому на споживчі потреби кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту), який первісно встановив у розмірі 1 100 грн., та в подальшому поступово збільшив до 37\~000 грн. (максимальна сума кредиту), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 30 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (з 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 34,8 % річних; з 01 квітня 2015 року розмір процентів збільшено до 43,2 % річних; з 06 травня 2016 року розмір процентів зменшено до 42 % річних; з 01 серпня 2020 року розмір процентів зменшено до 40,8 % річних (у березні 2022 року проценти не нараховувалися); з 01 квітня 2022 року зменшено до 20,4 % річних; з 01 червня 2022 року збільшено до 40,8 % річних). У разі порушення позичальником зобов`язання проценти підлягали до нарахування у подвійному розмірі. Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 27 серпня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38\~624,60 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 31\~225,80 грн.; - заборгованість за процентами 7\~398,80 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять необхідну інформацію та докази для вирішення спору. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 17 березня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (підписаної позичальником). Відповідно до договору банк зобов`язався надати та надав [PERSON] на споживчі потреби кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту), який первісно встановив у розмірі 1 100 грн., та в подальшому поступово збільшив до 37\~000 грн. (максимальна сума кредиту), а відповідач зобов`язався повернути кредит. Також 26 листопада 2021 року сторони підписали оновлену заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої банк зобов`язався надати [PERSON] на споживчі потреби строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації) кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту (з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно; у разі прострочення з другого місяця прострочення 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40,8 % річних. У разі порушення позичальником зобов`язання проценти підлягали до нарахування у подвійному розмірі. Згідно\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Позичальник умови договору належним чином не виконував. Станом на 27 серпня 2023 року банк нарахував позичальнику заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38\~624,60 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 31\~225,80 грн.; - заборгованість за процентами 7\~398,80 грн. При цьому, нарахування процентів банк мотивує тим, що до 26 листопада 2021 року (дати підписання сторонами оновленої заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою було затверджено розмір плати за користування кредитом) вказана плата була передбачена Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, банківськими тарифами (до яких приєднався позичальник). Проте з матеріалів справи вбачається, що Умови і Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, банківські тарифи не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними (а тому, з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у подібній справі за № 342/180/17 не можуть вважатися частиною кредитного договору, а зазначені в них положення вважатися умовами договору), а підписана [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 17 березня 2013 року не містить умов щодо внесення плати за користування кредитом. Разом з тим, оскільки відповідач погодився з викладеними в позові обставинами щодо узгодження сторонами процентної ставки за укладеним договором протягом усього періоду кредитування та не оспорював розміру заборгованості, а тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 2\~684 грн. судового збору.

Outcome: approved