Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4697-01/2022. 13.01.2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги до позичальника. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 4697-01/2022 від 16.01.2022 в сумі 16 375,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 375,00 - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 15.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання, відповідно до змісту якого вбачається, що останній не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на ухвалення заочного рішення у справі. [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причин не явки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи убачається, що 16.01.2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4697-01/2022. Відповідно до умов вказаного договору позикодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 13.01.2023 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги до позичальника. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 4697-01/2022 від 16.01.2022 в сумі 16 375,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 375,00 - сума заборгованості за відсотками. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надала своєчасно Банку, а потім Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунках заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договорами не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договорами не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач [PERSON] умови укладених договорів належним чином не виконує, кредит не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 4697-01/2022 від 16.01.2022 в сумі 16 375,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 375,00 - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved