Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

20 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у Голосіївському районному суді м. Києва було на розгляді кримінальне провадження № 12015100010007828 щодо [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, по якому постановлена ухвала від 1 вересня 2022 року. У вказаному кримінальному провадженні його було визнано потерпілим. Як встановлено, 11 серпня 2015 року [PERSON] вчинив разом із групою осіб дії по відношенню до нього (позивача) та його сина [PERSON] , які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Під час вчинення відповідачем вказаного кримінального правопорушення йому були завдані тілесні ушкодження, зник мобільний телефон, який був виявлений у відповідача [PERSON] . Вказаними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку оцінює у 100000 грн. та яка полягає у незадовільному психологічному стані. Він постійно відчуває страх за своє життя, пригнічення та несправедливість щодо захисту його порушених прав. У нього наявні періодичні головні болі. Вважає, що в ході розгляду кримінального провадження встановлено причетність [PERSON] до вчинення кримінального правопорушення з нанесенням йому (позивачу) тілесних ушкоджень, зокрема дії відповідача кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 100000 грн.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 14). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу копії відзиву та доданих до нього документів. У підготовчому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належними чином. Позивач подав до суду заяву, в якій просить закрити підготовче провадження по справі, справу розглядати без його участі (а.с. 19). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, своїм правом на подання відзиву не скористався, судова повістка, направлена по зареєстрованому місцю проживання відповідача, повернулася до суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 17). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 7 березня 2023 року закрито підготовче провадження по даній справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 21-22). В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі статті 280 ЦПК України вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 1 вересня 2022 року у справі № 752/16998/15-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а кримінальне провадження, згідно ст. 49 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов потерпілого [PERSON] залишено без розгляду. Зі змісту вказаної ухвали встановлено, що 1 серпня 2015 року [PERSON] , перебуваючи у громадському місці, а саме по проспекту 40-річчя Жовтня, 46 А в м. Києві, попередньо вступивши в змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, грубо порушуючи громадський порядок та виявляючи своїми діями неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, не звертаючи увагу на оточуючих, висловлюючись нецензурною лексикою, розпочав конфлікт із [PERSON] та [PERSON] , в результаті чого наніс останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджено висновком експерта. Отже, [PERSON] своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб. [PERSON] у вказаному кримінальному провадженні був визнаний потерпілим, оскільки внаслідок злочинних дій відповідача йому завдано тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 20 серпня 2015 року № 2395 (а.с. 7-9) [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани - в тім`яній ділянці справа; синець - по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, садно - по задній поверхні лівого плечового суглобу. Вказані ушкодження спричинені топим предметом (предметами), могли утворитися 11 серпня 2015 року внаслідок не менш 3 (трьох) травматичних впливів та відносяться: синець і садно - до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я); забійна рана - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за (критерієм тривалості розладу здоров`я). У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України). У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн., яка виразилась у незадовільному психологічному стані, постійному страху за своє життя, наявні періодичних головних болей внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті неправомірних дій [PERSON] , які відбулися 11 серпня 2015 року. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи факт завдання позивачу легких тілесних ушкоджень, ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, поведінку відповідача та тривалість завданої позивачу моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов висновку про те, що сума у розмірі 30 000 грн. є достатньою для відшкодування позивачеві моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду з позовом в розмірі 992,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial