Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що є спадкоємцем за законом після смерті своїх батьків. Спадкове майно складається з житлового будинку по [ADDRESS] , який належав батькам. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] померла [INFO] . 07 червня 2017 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт на все своє майно в користь [PERSON] , який посвідчено секретарем виконавчого комітету Сосулівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, реєстровий номер 27. Для оформлення спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Усик Г. Я., яка своїм листом повідомила, що за заявою позивача відкрита спадкова справа № 483/2017 до майна померлої [PERSON] . До цієї спадкової справи долучено заяви про не вчинення дій щодо прийняття спадщини сина спадкодавця [PERSON] та дочки спадкодавця [PERSON] і 23 квітня 2018 року за реєстровими №№463-465 йому видано свідоцтв про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, що розташовані на території Сосулівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Позивач надав нотаріусу свідоцтво про право власності на домоволодіння, виданого 20.01.1989 виконавчим комітетом Чортківської районної ради та зареєстрованим у місцевому бюро технічної інвентаризації 23.01.1989 за реєстраційним номером 302 в книгу №3, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] . Згідно з довідкою № 255 від 15.05.2018 року, виданою Сосулівською сільською радою вбачається, що до по господарської книги №3 особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1989 р. в [ADDRESS] були зареєстровані проживали: голова двору [PERSON] , помер 2007 р.; дружина [PERSON] , померла [INFO] ; син [PERSON] , вибув 29.07.1989 о.; невістка [PERSON] вибула 29.07.1989 в м. Чортків; онук [PERSON] вибув 29.07.1989 в м. Чортків. Станом на 01.07.1990 р. згідно по господарської книги №3 особовий рахунок № [NUMBER] у [ADDRESS] були зареєстровані і проживали голова двору [PERSON] , помер [INFO] , дружина [PERSON] , померла [INFO] . Так як нотаріусу не представлено документів, які б визначали розмір належних спадкодавцям часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, [PERSON] нотаріус рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. З врахуванням наведеного, позивач просить визнати за ним право власності на 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] , які належали померлим батькам (по 1/5 частки кожному). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Волинець С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, у разі визнання відповідачами позову вирішити питання про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання також надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після їх смерті залишилось спадкове майно на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивач [PERSON] після смерті спадкодавців відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем їх майна і спадщина належить йому з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АБ «Укргазбанк» № 67346132 від 12 жовтня 2023 року, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved