Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач, в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментівна користь її дітей та накладення заборони на відчуження житла та майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Діти перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, як такі, що опинилася у складних життєвих обставинах з підстав «виховання у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини». Відповідачка не піклується про своїх дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по їх утриманню та вихованню. Мати не виявляє бажання щодо співпраці із фахівцями центру соціальних служб для подолання складних життєвих обставин, не виконує рекомендації щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм у помешканні. Під час спілкування фахівців з матір`ю та дітьми з`ясовано, що старша дитина самовільно залишає домівку з причини недостатньої уваги з боку матері. За період знаходження сім`ї на обліку, з матір`ю дітей неодноразово проводились профілактичні заходи щодо сумлінного виконання своїх батьківських обов`язків, зміни свого ставлення до дітей та створення належних умов для всебічного розвитку, недопущення випадків залишення дітей без догляду дорослих. Однак, всі дії, які були направлені на роботу з [PERSON] не дали жодних позитивних результатів та зрушень. Всі вище викладені факти свідчать про байдужість та повне ігнорування матір`ю життя своїх дітей. Вони потребують уваги, допомоги з боку рідних, а матері дітей відсутній час та бажання розширювати їх кругозір, займання підготовкою до самостійного життя, та взагалі повністю відсутнє навіть бажання спілкуватися з ними. Головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради прийнято розпорядження «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Своїми діями та бездіяльністю відносно дітей, відповідач не бажає змінити ставлення до виховання та утримання дітей, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 30.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.46). Ухвалою суду від 30.08.2023 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.68). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути з неї аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку матері. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток та під розписку про день та час розгляду справи на 16.03.2023, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.55). Крім того, відповідачка 15.03.2023 надала суду заяву з проханням перенести розгляд справи на іншу дату, у зв`язку зі зверненням за правничою допомогою (а.с.54), але остання цим правом не скористалася, будь яких інших заяв від останньої до суду не надходило. Свідок [PERSON] , яка є фахівцем з соцроботи в судовому засіданні пояснила, що до відділу Дніпровського міського центру соціальних служб міста надійшло повідомлення 25.08.2022 щодо жінки [PERSON] , яка народила хлопчика. Під час даної вагітності на обліку у лікаря не перебувала. Фахівцями із соціальної роботи здійснено вихід на адресу де проживала відповідачка, за результати відвідування складено акт від 04.10.2022 та з`ясовано, що в квартирі холодно, брудно, сиро, діти мали неохайний вигляд, просили їсти.З відповідачкою було проведено профілактичну бесіду та надані відповідні рекомендації. Однак мати не виявляє взагалі інтерес до розвитку дітей, вікових особливостей та організації довкілля. Послугу соцсупроводу припинено10.03.2023 у зв`язку із закінченням строку договору. На даний час зв`язку з [PERSON] не має. Свідок [PERSON] , який є інспектором сектору ювенальної превенції ВПДРУП Дніпропетровської області, в судовому засіданні пояснив, що приблизно три роки тому, у 2020 познайомився з родиною [PERSON] , так як був виклик на « 102» від сусідей, про те, що мати знаходилась в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи разом з дітьми. На той час родина вже перебувала на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Родина мешкала за адресою: [ADDRESS] . Там мешкала [PERSON] , її співмешканець та двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , вдома був гармидер. Усі сусіди повідомляють, що відповідачка та її співмешканець постійно вживають алкогольні напої, [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Син [PERSON] ходить до жіночого монастирю, де просить їсти. Останнім часом потрапити до її житла не мають можоивості, оскільки двері не відчиняють. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що відповідач по справі має трьох дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними документами, серії [NUMBER] , актовий запис № 521,серії 1-КИ № 137870, актовий запис №624 та серії [NUMBER] , актовий запис № 1042(а.с.14-16). Відповідно до довідок Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 08.08.2016 № 1747/15-25, від 05.08.2016 №1748/15-25, від 26.11.2022 №1617/20.21-30 державна реєстрація народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON]. , проведена відповідно до ч. 1ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.17-19). Згідно наказів№ 5, № 6 та №7, від 12.01.2022 виданого начальником управління-служби у справах дітей [PERSON] , [PERSON]. та [PERSON]. перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах з підстав «виховання у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини» (а.с. 20,22-23). Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 31.12.2021 вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , був знайдений за адресою: [ADDRESS] та доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради (а.с.25). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2022 справа № 204/303/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. З постанови вбачається, що 31.12.2021 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та не могла виконувати батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , в результаті чого дитину доставлено до лікарні (а.с.27). Згідно листа, наданого директором КЗО «Середня загальноосвітня школа №15»ДМР від 03.02.2022 №40/01-20, від 07.05.2022 № 85/01-20, від 12.09.2022 № 150/01-20 [PERSON] та [PERSON] не приступили до навчання. Діти відсутні в школі. На телефонні дзвінки мати не відповідає (а.с.28-31). Відповідно до характеристики КЗО «Середня загальноосвітня школа №15»ДМРвід 08.11.2022 №201/01-20 зазначено що, [PERSON] протягом навчання у 1, 2, З класах відвідувала заняття дуже рідко, жодної довідки про причини відсутності надано не було. [PERSON] не мала комплекту шкільного приладдя, домашні завдання не виконувала. Була завжди голодною, частину їжі з їдальні брала додому. Одяг мала неохайний (а.с.31). Згідно повідомлення начальника відділення поліції № 6 ДРУГІ ГУНП в Дніпропетровській області віл 21.06.2022 № 436/1972 малолітнього [PERSON] 06.06.2022 взято на облік до сектору ювенальної превенції відділення поліції № 6 Дніпровської о РУПГУНП в Дніпропетровській області за категорією дитина-правопорушник утікач, строком на 1 рік (а.с.32). Згідно повідомлення начальника відділення поліції № 6 ДРУГІ ГУНП від 11.10.2022 № 4361/3671 працівниками поліції відносно [PERSON] , [INFO] , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с.33). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2022 справа № 204/8584/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с.34). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов 04.10.2022, складеного комісією управління у справах дітей, за адресою: [ADDRESS] , санітарний стан житла незадовільний, у кімнатах брудно, сиро, старі меблі, центральне опалення відкючено, квартира потребує ремонту. Дітям не створено умови для їх розвитку та повноцінного проживання. Рекомендації управління-служби у справах дітей, отримані ще 04.01.2022, таким чином не виконані(а.с.36). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] було роз`яснено батьківські обов`язки щодо виховання дітей, попереджено про відповідальність за ухилення від їх виконання, додатково роз`яснено положення ст. 164 Сімейного кодексу України та надано рекомендації (а.с.35,37,38). Дніпровський міський центр соціальних служб листом від 30.08.2022 № 2/04-08-1375 просить розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] , так як існує загроза їх життю та здоров`ю (а.с.39). Відповідно до листа Дніпровського міського центру соціальних служб від 04.10.2022 № 2/04-08-1653 сім`я [PERSON] отримує послугу соціального супроводу сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах з 08.09.2022 (а.с.38). Головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради прийнято розпорядження «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] та підписано відповідний висновок №271-р від 02.12.2022 (а.с.42-44). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ютрьох дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , алеухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей. Відповідач належним чином не піклується про них, не забезпечила відповідні умови для проживання дітей, не надавала медичний нагляд. Відповідачка не дотримувалася рекомендацій спеціалістів суб`єктів соціальної роботи, не співпрацювала із фахівцями соціальної роботи. Своїми діями та бездіяльністю відносно дітей, відповідач не має бажання змінити ставлення до виховання та утримання своїх дітей. Діти потребують уваги, допомоги з боку матері, а у матері відсутній час та бажання займатися вихованням ними, в інші інтереси. Мати фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своїх дітей, про байдужість та повне ігнорування їхнім життям. Відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, ніде не працює. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей через винну поведінку відповідача, яка свідомо нехтує у спілкуванні з дітьми. З метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого не займається їх вихованням та не цікавиться їх життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до їх повноліття на користь державного закладу, чи особи, куди дитину буде влаштовано, але у вказаних вимогах не зазначено на користь якого саме державного закладу чи на користь якої саме особи повинні стягуватись аліменти з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що суд своїм рішенням не може стягнути з відповідача аліменти на користь невстановленого державного закладу чи невстановленої особи, з обов`язками на майбутнє, що не позбавляє позивача можливості звернутись до суду з зазначеними вимогами, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволені вказаних позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З приводу заявлених вимог позивача про накладення заборони на відчуження майна та житла за адресою: [ADDRESS] , де діти мають реєстрацію, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано доказів чи є власником зазначеного майна відповідачка, та на яке саме майно необхідно накласти заборону. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову, тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial