Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила позов про визнання дійсним договору від 21.09.2026 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу. На обґрунтування позову зазначає про те, що за час шлюбу з відповідачем [PERSON] набули спільне майно: 1) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, 2) автомобіль марки LEXUS, 3) автомобіль марки AUDI. 21.09.2016 позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали письмовий договір про поділ вказаного майна, який домовились нотаріально посвідчити до березня 2017 року, а неявка кого-небудь з них до нотаріуса буде означати ухилення від нотаріального посвідчення договору. Однак, відповідач [PERSON] досі ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому просить у судовому порядку визнати договір дійсним (а.с. 2-4). Позивачка подала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с.\~78). Від представника відповідача адвоката Гуменного Т.З. надійшла письмова заява про долучення до справи письмових заяв відповідача [PERSON] та представника відповідача адвоката Євглевського В.О. про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач не заперечує проти позову (а.с.\~89-101). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 21.02.1993 був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] (а.с. 5), який був розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2022, яке законної сили набрало 07.10.2022 (а.с. 102-103). За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набули майно, зокрема: 1) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , власницею якого є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.02.2007 Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області, право власності зареєстроване Балаклійським бюро технічної інвентаризації 12.02.2007, 2) автомобіль марки LEXUS моделі GX 470, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , власницею якого є [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 14.05.2008 ВРЕР № 4 ГУМВСУ у Харківській області, 3) автомобіль марки AUDI моделі А6 2.4Е, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , власницею якого є [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 18.04.2006 Харцизьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України Донецької області (а.с. 12, 13, 14, 16). 21.09.2016 позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали письмовий договір про поділ вказаного майна, відповідно до умов якого [PERSON] отримує житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а [PERSON] отримує обидва автомобілі та сплату від позивачки різниці у вартості цього майна у сумі 739735 гривень. Відповідач до підписання договору отримав суму різниці у вартості майна, автомобілі, ключі та документи до них. Сторони договору домовились нотаріально посвідчити договір до березня 2017 року, а неявка кого-небудь з них до нотаріуса буде означати ухилення від нотаріального посвідчення договору (а.с. 11). Відповідач [PERSON] письмовими розписками від 07.07.2019 та 03.01.2022 зобов'язувався прибути для нотаріального посвідчення договору на вересень 2019 року та лютий 2022 року (а.с. 17, 18). Однак, вказаний договір досі нотаріально не посвідчений. Наведені обставини визнаються учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому за правилом ч. 1 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до частини першої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу. Дружина\~і чоловік\~мають право\~розділити майно\~за взаємною\~згодою. Договір\~про поділ\~житлового будинку,\~квартири,\~іншого нерухомого\~майна,\~а також\~про виділ\~нерухомого майна\~дружині,\~чоловікові зі\~складу усього\~майна подружжя\~має бути\~нотаріально посвідчений.У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Згідно до\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нормами матеріального законодавства передбачена можливість визнавати у судовому порядку нікчемні договори дійсними, зокрема, на підставі частини другої статті 220 ЦК України. За правилами частини другої статті 220 ЦК України у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Зазначена частина друга статті 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони вчинили правочин у встановленій законом письмовій формі, зміст якого відповідав волі сторін, які дійшовши згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали такий договір повністю чи частково, і лише не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору через ухилення однієї сторони договору. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1288цс17 викладено правовий висновок про те, що\~однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 305/1468/16-ц зазначено про те, що\~визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність). Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України конвалідація можлива за наявності таких умов: досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення. Оскільки вимога закону щодо нотаріального посвідчення договору в частині поділу нерухомого майна,\~набутого подружжям\~за час\~шлюбу,\~недодержана,\~що зумовлює\~нікчемність договору,\~але сторонидосягли згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали його, передавши майно та здійснивши розрахунки, починаючи з березня 2017 року, тобто протягом більше ніж 6 років відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, перебуває за кордоном внаслідок введення в Україні воєнного стану та ведення активних бойових дій, що свідчить на користь факту безповоротного ухилення його від нотаріального посвідчення договору та втрати можливості нотаріально посвідчити договір, тому позов підлягає задоволення на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved