Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] задоволено. Встановлено для [PERSON] безстроковий (постійний) безоплатний сервітут у вигляді користування земельною ділянкою житлового будинку [ADDRESS] відповідно до другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 року № 20028/28601-28611, проведеної експертом Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса з метою обслуговування і здійснення ремонту зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1 та конструкцій погребу літ. Д садиби [ADDRESS] . Встановлено для [PERSON] межі земельного сервітуту (які графічно позначені червоним кольором у додатку №3 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 року № 20028/28601-28611 ) на території земельної ділянки садиби [ADDRESS] площею 10,6 кв.м. для здійснення обслуговування і ремонту зовнішньої стіни житлового будинку літ. А-1 та конструкцій погребу літ. Д садиби [ADDRESS] , що розташовані по межі між садибами і проходять наступним чином: відрізок аб розміром 1,53 м; відрізок бв розміром 1,0м; відрізок вг розміром 10,68м; відрізок гд розміром 1,0м; відрізок да розміром 9,17м. Для користування [PERSON] земельним сервітутом, зобов`язано [PERSON] , у районі розташування погребу літ. Д, демонтувати частину огорожі, яка їй належить на праві власності та улаштувати хвіртку. На період проведення [PERSON] ремонтних робіт, для забезпечення безперешкодного мінімального проходу (не менше 0,75 м.) до квартири відповідача [PERSON] у садибі [ADDRESS] надано право [PERSON] встановлювати будівельні риштування та складати будівельні матеріали на території земельного сервітуту на відстані не більше 1,0 метру від зовнішньої стіни будинку літ. А-1 садиби [ADDRESS] . Стягнуно з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1261 гривня 20 копійок. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 10 296 гривень 60 копійок. Для вирішення питання про інші судові витрати позивача судом призначено судове засідання на 13 листопада 2023 року о 15 годині 00 хвилин. 07.11.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. подала заяву про відшкодування судових витрат посилаючись на те, що 30 жовтня 2023 року була оголошена вступна та резолютивна частини судового рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] були задоволені, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені позивачем судові витрати у вигляді: витрат за отримання відповіді на адвокатський запит з КП «Харківське МБТІ» у розмірі 500 грн.; витрат за отримання геодезичної зйомки у розмірі 3000 грн.; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій просить розглянути подану нею заяву про відшкодування судових витрат позивача за її відсутності та задовольнити її. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сластнікова Г.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви у повному обсязі та просила відмовити у її задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначила, що документи не містять кошторису, акту виконаних робіт, а квитанції є неналежним доказом. Усі оплати мали бути проведені через касовий апарат, натомість прописані від руки. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомили. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності інших учасників, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому уточнив та з урахуванням висновку експерта просить суд встановити для [PERSON] постійний, безстроковий та безоплатний сервітут у вигляді користування земельною ділянкою [ADDRESS] з можливістю проходу через неї згідно другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 року № 20028/28601 -28611, проведеної експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] задоволено. Станом на 13.11.2023 року рішення суду не набрало законної сили. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Жаровою-Тітарьовою Ларисою Михайлівною був укладений Договір про надання правничої допомоги від 21.07.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини(ст. 30 зазначеного Закону). Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Жаровою-Тітарьової Л.М. надано Договір про надання правничої допомоги від 21.07.2020 року, квитанцію № 1-381К від 31.07.2020 року, квитанцію прибуткового касового ордера № б/н від 24.12.2021 року, квитанцію № 10 від 21.07.2020 року та квитанцію № 10 від 26.10.2023 року. Згідно п. 1 Договору про надання правничої допомоги від 21.07.2020 року, предметом цього договору є надання адвокатом правничої допомоги клієнту з питань, пов`язаних із захистом його прав та законних інтересів стосовно його нерухомого майна за адресою : [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ За умовами п. 3.2. Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі 40 000 грн. Перший платіж у розмірі 15 000 грн. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату при підписанні цього договору наступну оплату у розмірі 25 00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату перед початком судових дебатів по судовій справі. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial