Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

21.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07.02.2009 у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 30. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що родина їх розпалась у 2022 році у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просить судове засідання проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивачку він не бачив півтора року та шлюбні відносини між ними припинені з травня 2022 року, клопотань для надання строку на примирення не заявляв. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 21.07.2023 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. 24.07.2023 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповідь на який надано до суду\~24.07.2023. Ухвалою судді від 24.07.2023 прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони вступили у шлюб 07.02.2009, який був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 30.(свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 04.07.2023, повторно). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Позивачка на примирення не згодна. Причиною розпаду сім`ї стало фактичне припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано. Згідно з\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4статті 56 СК України\~встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.111, ч. 1 ст.112 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивачки проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved