Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 22 грудня 2015 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складений відповідний актовий запис за № 4229. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, перспектив подальшого примирення та сімейного життя немає. Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем та вживати для цього будь-яких заходів. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спору щодо спільного майна немає. Просить позов задовольнити повністю у відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 04 жовтня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначила, що проти позову заперечує, просить у такому відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 22 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 4229, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб від 22 грудня 2023 року серії [NUMBER] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказавши, що примирення неможливе, шлюб припинився остаточно, а також суд враховує те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, відтак суд прийшов до висновку про те, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджено платіжним документом, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved