Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства у повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.09.2017 року по 31.03.2020 року утворилась заборгованість у сумі 24266,39 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2102,00грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 року позовні вимоги КП «Водоканал» задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь КП «Водоканал» заборгованість за централізоване водопостачання і водовідведення у сумі 24266 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят шість) гривень 39 коп., а також судовий збір у розмірі 420,40 гривень з кожного. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2023 року вищевказане заочне рішення було скасовано. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності на підставі матеріалів які наявні у справі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тивоненко Д.Р. у судове засідання не з`явився, надавав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, вимоги викладені у заяві про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] провівши контррозрахунок не погодився із зазначеною у розрахунку сумою заборгованості, оскільки незрозуміло виходячи із розрахунку за яким тарифом на яку дату здійснювався розрахунок заборгованості за надані послуги, яким чином нараховувалася заборгованість за показами лічильника чи за кількістю зареєстрованих осіб. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із п. 6 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації у повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.06.2000 року по 31.03.2020 року утворилась заборгованість у сумі 24266,39 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.3-5). Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 року позовні вимоги КП «Водоканал» задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь КП «Водоканал» заборгованість за централізоване водопостачання і водовідведення у сумі 24266 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят шість) гривень 39 коп., а також судовий збір у розмірі 420,40 гривень з кожного. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2023 року вищевказане заочне рішення було скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. На підтвердження наявності заборгованості відповідачів перед позивачем за спожиті послуги позивачем надано розрахунок заборгованості та довідку (а.с. 3-4, 5). Суд не погоджується із зазначеною у розрахунку сумою заборгованості, оскільки позивачем не доведено за яким тарифом на яку дату здійснювався розрахунок заборгованості за надані послуги, яким чином нараховувалася заборгованість за показами лічильника чи за кількістю зареєстрованих осіб. Сума заборгованості за період з 01.09.2017 р. по 31.03.2020 р. має становити - 21 544,04 грн. (24\~266,39 грн. - 2\~178,34 грн. 544,01 грн. = 21\~544,04 грн.). Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування включення в розрахунок заборгованості за період з 01.06.2000 р. по 31.05.2005 р. суми 2 178,34 грн., адже заборгованість за період з 01.06.2000 р. по 31.05.2005 р. не входить до предмету позову. А також, позивач безпідставно та необґрунтовано заявляє до стягнення суму боргу в розмірі 544,01 грн.. яка виникла перед ВРЕЖО. Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.06.2000 року по 31.05.2005 року на суму 2178,34 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування даної заборгованості. А також, відмовити у задоволенні стягнення заборгованості, яка виникла перед ВРЕЖО на суму 544,01 грн. З урахуванням викладеного та наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період 01.06.2000 року по 31.03.2020 року, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01.09.2017 року по 31.03.2020 року включно на суму 21544,04 грн.. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст.\~83\~ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем і відповідачем разом із заявами по суті справи, подані не були. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Суд зауважує, що відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю. Всупереч вимогам закону відповідачі не здійснювали оплату за послуги водопостачання та водовідведення, а тому у позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, а саме за період з 01.09.2017 року по 31.03.2020 року включно на суму 21544,04 грн.. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, пояснення представника відповідача, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню, з\~вищенаведених підстав. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 1866,21 грн..

Outcome: partial