Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

04.04.2023 року КП «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просило стягнути із відповідачів заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 10 936 грн. 99 коп., та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно не здійснюють оплату за послуги з централізованого водопостачання, які надаються за адресою їх проживання: [ADDRESS] , у результаті чого за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року у них утворилась заборгованість на суму 10 936 грн. 99 коп., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року позов КП «Водоканал» було задоволено, стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Водоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 10 936 грн. 99 коп., та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2023 року, за заявою [PERSON] , в особі представника-адвоката Габуєва Г.Ю., заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року скасовано, призначено розгляд справи до судового розгляду у загальному порядку, за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи у судове засідання на 09-00 год. 23.06.2023 року. 10.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] , в особі представника-адвоката Габуєва Г.Ю, на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог та стягнути на користь відповідача судові витрати. Зазначив, що виходячи із заявлених вимог, позивач мав надати докази надання послуг з водопостачання і водовідведення за адресою місця проживання відповідачів. Також вважає, що розрахунок заборгованості та довідка (а.с. 6) не може бути доказом наявності заборгованості та прийнято до уваги, враховуючи те, що жодних доказів, які б засвідчували право на складання документів фахівцем [PERSON] від імені КП «Водоканал», матеріали справи не містять. Зазначив, що [PERSON] призваний до лав ЗСУ з 20.03.2022 року, а відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. У зв`язку із тим, що [PERSON] призваний до ЗСУ з 20.03.2022 року по теперішній час, відповідно він у розумінні наведеної норми, не проживає за місцем реєстрації, а отже позовні вимоги, які включають нараховану заборгованість з 20.03.2022 року по 30.06.2022 року задоволенню не підлягають. Також, у відзиві відповідач просив застосувати строки позовної давності до заявлених позивачем позовних вимог. 26.07.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив КП «Водоканал», в особі представника Шинкаренка Д.О., у якій зазначив, що нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Водоканал» здійснює у встановленому чинним законодавством порядку та на підставі затверджених тарифів та норм водоспоживання/показань засобів обліку. Разом з цим, саме розрахунком заборгованості та довідкою, які додані до позовної заяви, підтверджується період, за який нарахована заборгованість, розмір нарахувань, кошти, які були сплачені відповідачами та субсидія надана особі. Також, згідно статуту КП «Водоканал», генеральний директор має право передати право підпису документів, а отже, розрахунок заборгованості та довідка, підписані фахівцем із відбитком печатки підприємства є таким, що оформлені належним чином. Водночас, жодних заяв про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з приводу тимчасової відсутності [PERSON] за адресою відповідачів, до КП «Водоканал» не надходило. У разі застосування судом строків позовної давності, представник позивача просив обчислювати з урахуванням п.12 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , повторно у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, за згодою представника позивача та адвоката Габуєва Г.Ю., який діє в інтересах [PERSON] , вважає можливим провести розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст.280 ЦПК України за відсутністю відповідачів, які були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] , у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що дійсно відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно не здійснюють оплату за послуги з централізованого водопостачання, які надаються за адресою їх проживання: [ADDRESS] , у результаті чого за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року у них утворилась заборгованість на суму 10 936 грн. 99 коп. Зауважив, що у розрахунку вказано період і за що нарахована заборгованість. При урахуванні позовної давності, просив здійснити з урахуванням часу дії карантину. Представник відповідача адвокат Габуєв Г.Ю. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що доводи представника позивача не доведені. Оскільки не має можливості перевірити розрахунок заборгованості та в ньому відсутня вказівка на вид послуг, термін і період; пропущений строк позовної давності; відповідач [PERSON] перебуває у лавах ЗСУ та сплачувати послугу за період служби не повинен. Також повідомив, що довідка про проходження відповідачем служби в ЗСУ до КП «Водоканал» не була надана, оскільки не було можливості. Повідомив, що оригінал Витягу з наказу № 60 командира військової частини [NUMBER] від 20.03.2022 року відсутній. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов КП «Водоканал» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. КП «Водоканал» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.2 Статуту КП «Водоканал», предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання питної води, забезпечення постачання технічної води, забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] по теперішній час, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 06.04.2023 року № 04-46/2585, яка надійшла на адресу суду 06.04.2023 (а.с. 14), а відтак є споживачами комунальних послуг, які надаються за вказаною адресою. На ім`я [PERSON] у КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг, яке надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Водоканал». За розрахунком позивача за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ), надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 10936,99 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавались КП «Водоканал» у період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, які діяли у період, за який позивачем нараховано заборгованість. З позовної заяви та доданих до неї розрахунку заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та бухгалтерської довідки по особовому рахунку № [NUMBER] , які надані за адресою: [ADDRESS] , нарахована заборгованість відповідачам за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року, і вона становить 10 936 грн. 99 коп. (а.с.3-6) та, як зазначає позивач, вказана сума боргу підлягає стягненню із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за вказаною адресою. Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, які діяли у період, за який відповідачам нараховано заборгованість, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відзиві та у судовому засіданні представник відповідача зазначив про те, що доводи представника позивача не доведені, оскільки не має можливості перевірити розрахунок заборгованості та в ньому відсутня вказівка на вид послуг, термін і період; пропущений строк позовної давності; відповідач [PERSON] перебуває у лавах ЗСУ та сплачувати за період служби не повинен. У ході судового розгляду справи встановлено, що дійсно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своєчасно не здійснюють оплату за послуги з централізованого водопостачання, які надаються за адресою їх проживання: [ADDRESS] , у результаті чого за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року у них утворилась заборгованість на суму 10 936 грн. 99 коп., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Окрім цього, рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 142 від 24.03.2017 року було затверджено Порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації. Водночас, п.4 Порядку встановлено те, що перерахунок за надані послуги здійснюється, якщо споживач (чи) та/або члени його сім`ї проходять службу в Збройних силах України, що підтверджується наданням документів, а саме: письмової заяви споживача про тимчасову відсутність споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації; довідки з місця проходження служби, засвідченої підписом керівника та печаткою установи, із зазначенням періоду служби або моменту демобілізації, оригінал (для огляду) та копія військового квитка; оригіналів ( для огляду) та копій паспортів споживача та членів його сім`ї (у разі відсутності оригіналу паспорту нотаріально засвідчених копій паспортів) з відміткою про реєстрацію місця проживання особи, яка проходить службу в ЗСУ, споживача та членів його сім`ї; довіреності (за необхідністю) особи, яка проходить службу в ЗСУ, засвідченої командиром (начальником) військової частини, з`єднання, закладу чи установи для отримання документів від департаменту реєстраційних послуг ЗМР та для здійснення перерахунку за надані послуги; довідки (за необхідністю) про реєстрацію місця проживання малолітніх чи неповнолітніх осіб, виданої департаментом реєстраційних послуг ЗМР. Однак,\~жодних заяв\~про припинення\~надання послуг\~з централізованого\~водопостачання та\~водовідведення за\~адресою відповідачів\~до КП\~«Водоканал» не\~надходило. Також, у судовому засіданні, суду для огляду не було надано оригінал Витягу з наказу № 60 командира військової частини [NUMBER] від 20.03.2022 року, про зарахування до списків особового складу військової частини солдата [PERSON] . За таких обставин, суд доходить до висновку, що доводи адвоката Габуєва Г.Ю., з приводу того, що відповідач [PERSON] не користувався з 20.03.2022 року по 30.06.2022 року послугами КП «Водоканал» за адресою: [ADDRESS] , є такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи викладені обставини, а також те, що відповідачі не виконували свого обов`язку із своєчасної сплати за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, суд доходить до висновку, що позовні вимоги КП «Водоканал» про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року (в межах заявлених позовних вимог, тобто період, який визначено позивачем) є обґрунтованими. Разом із тим, позовні вимоги КП «Водоканал» підлягають частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості у межах строку позовної давності, про застосування якої відповідачем [PERSON] заявлено у відзиві на позовну заяву. Так, згідно матеріалів справи, у відповідачів існує заборгованість за надані у квартиру [ADDRESS] , послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2013 року по 30.06.2022 року. З позовом про стягнення вказаної суми заборгованості, у тому числі за вказаний період, позивач звернувся до суду 04.04.2023 року (згідно штампу з відміткою суду). Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). За ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Як встановлено судом, відповідачі зобов`язані щомісяця здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги, а відтак вказані зобов`язання відповідачів з оплати житлово-комунальних послуг виникали щомісяця. Розрахунковим періодом для оплати послуг, згідно п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, які діяли у період, за який позивачем нараховано заборгованість, є календарний місяць. Плата за послуги повинна була вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто, з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці житлово-комунальних послуг, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17. Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020 року, який неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023 року. З позовом до суду КП «Водоканал» звернулося 04.04.2023 року. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020 року. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли з червня 2013 року по березень 2017 року включно. При цьому, позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності за цими позовними вимогами, а також не заявлено клопотання про поновлення цього строку. За ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У вказаній справі відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з червня 2013 року по березень 2017 року включно, у розмірі 4\~736 грн. 83 коп. слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Проте, з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, задоволенню підлягають позовні вимоги у межах строку позовної давності, з урахуванням вимог п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у період з квітня 2017 по червень 2022 року, яка у загальному розмірі становить 6 200 грн. 16 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1521,6 грн. (2684, 00 грн. х 6 200,16 грн. / 10\~936,99 грн.). Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати (1521,6: 3 = 1342) в розмірі 507,2 грн.

Outcome: partial