Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

В червні 2023 року позивач АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № ML-006/1568/2007 від 19 липня 2007 року, яка станом на 09 листопада 2022 року складає 4 533 977,28 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 68009,66 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказують, що 19 липня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-006/1568/2007, із додатковими договорами, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 193525,76 швейцарських франків із встановленням плаваючої відсоткової ставки 4,49 % + FIDR. В подальшому, у зв`язку з виникненням у [PERSON] труднощів при виконанні умов кредитного догвору щодо повернення банку кредитних коштів у строки і розміри, зазначені у договорі, до кредитнрого договору укладалися додаткові угоди, відповідно до яких змінювалися основні умови кредитного договору, а саме: типи процентних ставок та періоди їх застосування, графіки платежів, валюта кредиту, тощо. Для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов`язань за кредитгнним дговором між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 13 лютого 2013 року укладено договір поруки № SR-006/1568/2007. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2023 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду від 07 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 03 липня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду від 03 липня 223 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 липня 2023 року. 25 липня 2023 року, 14 вересня 2023 року судове засідання відкладалося, до 10 жовтня 2023 року. 28 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому просив ухвалити рішення, яким надати відстрочення у виконанні рішення про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором строком на один рік з моменту прийняття. В обгрутування відзиву зазначав, що між сторонами у справі дійсно виникли та існують договірні відносини. Вказує, що рішення про надання кредиту було прийнято позивачем з урахуванням дійсного на момент укладання договору матеріального стану відповідача [PERSON] , а також обрахованих прогнозів його матеріального стану в майбутньому. Проте, на даний час виникли обставини, внаслідок яких у [PERSON] немає можливості виконати зобов`язання за кредитним договором вчасно та у належному обсязі, сума заборгованості є такою, що значно перевищує суму щомісячного доходу відповідача. Крім того, на утриманні [PERSON] перебувають його дружина [PERSON] , неповнолітні діти та непрацездатні батьки. Звернення стягнення на нерухомість, яка є у відповідача, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , не може мати місце, оскільки це є його єдиним місцем проживання, там проживають також його діти і дружина. Зауважив, що при отриманні кредиту [PERSON] міг повертати його у встановлений договором строк і обсязі, але у зв`язку зі зміною ситуації в країні через військову агресію рф, запровадження воєнного стану, евакуацію членів родини, значне скорочення отримуваних прбутків від основного місця роботи [PERSON] виконувати умови договору не здатний з об`єктивних причин. У випадку відстрочення виконання рішення відповідач зможе відшукати додаткові джерела доходів, що дасть можливість погасити заборгованість за кредитними зобов`язаннями. 10 жовтня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 06 листопада 2023 року за клопотанням представника відповідача для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом. Представник позивача в судовому засіданні 06 листопада 2023 року позов підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених у позовній заві, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 06 листопада 2023 року повідомив, що не вдалося досягти згоди задля врегулювання спору мирним шляхом, просив про відстрочку виконання рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06 листопада 2023 року не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином, шляхом надіслання судової повістки за адресою: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «ОТП Банк» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк» укладений кредитний договір № МL-006/1568/2007 із 13 додатковими договорами: від 19 липня 2007 року, 21 квітня 2009 року, 21 грудня 2009 року, 19 квітня 2011 року, 19 квітня 2011 року, 15 березня 2012 року, 13 лютого 2014 року, 19 травня 2014 року, 06 березня 2015 року, 08 квітня 2016 року, 17 березня 2017 року, 15 березня 2018 року, 07 червня 2019 року. У відповідності до ч.2 п.1.1. кредитного договору банк в порядку передбаченому цим договором надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому договорі. Відповідно до п. п. 1.7.2. п. 1.7. кредитного договору банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною/ними заявкою/амии позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебетування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в кредитній/их заявці/ках позичальника, зменшених на утриману комісію банку у відповідності до тарифів та умов цього договору. 19 липня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк» був укладений договір № 006/1324/07 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб та додатковий договір № 006/1324/07/CHF від 19 липня 2007 року. Відповідно до п. 1. 1 п. 1 договору № 006/1324/07 банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] та здійснює його розрахунково касове обслуговування. Відповідно до п.2. ч.1 кредитного договору поточний рахунок - [NUMBER] . Банк виконав зобов`язання передбачені кредитним договором, і надав кредит в загальному розмірі 193525,76 швейцарських франків із встановленням плаваючої відсоткової ставки 4,49% + FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. З метою застосування FIDR при виконанні сторона умов цього договору, ставка FIDR буде визначатись самостійно банком,інформація щодо якої розміщується в приміщенні банку. Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2. додаткового договору № 2 від 21 грудня 2009 року позичальнику було надано транш у сумі 2840,36 швейцарських франки з метою погашення прострочених та/чи строкових процентів. Відповідно до валютного меморіального ордеру №1 від 19 липня 2007 року грошові кошти у розмірі 193 525,76 швейцарських франків були перераховані на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Також факт перерахування грошових коштів у загальному розмірі 193525,76 швейцарських франків підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до валютного меморіального ордеру № 1 від 29 грудня 2009 року грошові кошти у розмірі 2840,36 швейцарських франки були перераховані на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Також факт перерахування грошових коштів у загальному розмірі 2840,36 швейцарських франки підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . У зв`язку із виникненням у [PERSON] труднощів при виконанні умов кредитного договору щодо повернення банку кредитних коштів у строки і розміри, зазначені у договорі, до кредитного договору між банком та позичальником укладалися додаткові договори, відповідно до яких змінювалися основні умови кредитного договору, а саме: типи процентних ставок та періоди їх застосування, графіки платежів, валюта кредиту тощо. Відповідно до п.п. 2.1.1. п. 2.1. додаткового договору від 06 березня 2015 року до кредитного договору сторони домовилися змінити валюту виконання боргових зобов`язань за кредитним договором та встановити, що валютою виконання боргових зобов`язань за кредитним договором є національна валюта України - гривня. Зміна валюти виконання боргових зобов`язань здійснюється за офіційним курсом Національного банку України на час проведення такої зміни. Відповідно до п. 2.1.2. додаткового договору від 06 березня 2015 року сторони домовилися викласти терміни «Розмір Кредиту», «Валюта Кредиту», «Річна база нарахування процентів» та «Дата остаточного повернення Кредиту» в наступній редакції: Розмір кредиту. Валюта Кредиту. Кредит 1 - 2 683 645,06 грн. Кредит 2 - 1 789 096,70 грн. Дата остаточного повернення кредиту - 19 липня 2037 року. Згідно з п.п. 2.1.2.1 - повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником по Кредиту 1 ануїтетних платежів, по Кредиту 2 - платежі із відстроченням сплати тіла кредиту. Відповідно до п.п. 2.1.3. на період з 06 березня 2015 року до 18 березня 2016 року (включно) за користування Кредитом 1 позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти, які будуть розраховуватись на підставі фіксованої процентної ставки у розмірі 5,00 %. Пункотом 3.1 визначено на період з 19 березня 2016 року до 18 березня 2018 року (включно) за користування Кредитом 1 позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти, які будуть розраховуватись на підставі фіксованої процентної ставки у розмірі 9,99 %. Пунктом 3.1.1 визначено на період з 19 березня 2018 року і до повного виконання боргових зобов`язань за користування Кредитом-1 для розрахунку процентів буде використовуватися плаваюча процентна ставка та в наступному розмірі 1% + UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб - індикативна ставка, що розраховується в системі Thompson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк в 12 місяців з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, що діють в 20 найбільших українських Банках за розміром депозитного портфелю фізичних осіб. Пунктом 3.2 на період з 06 березня 2015 року і до повного виконання боргових зобов`язань за користування Кредитом-2 для розрахунку процентів буде використовуватись фіксована процентна ставка та в наступному розмірі 0,1%. Банк виконав зобов`язання передбачені Додатковим договором від 06 березня 2015 року до кредитного договору та надав [PERSON] кредит у загальному розмірі 4472741,76 грн. Відповідно до меморіального ордеру №ARМ20096 від 06 березня 2015 року грошові кошти у розмірі - 2683645,06 грн. були надані. Відповідно до меморіального ордеру №ARМ60094 від 06 березня 2015 року грошовікошти у розмірі 1789096,70 грн. були надані. Також факт надання грошових коштів у загальному розмірі 4472741,76 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] . Для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов`язань за кредитним договором між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 13 лютого 2013 року було укладено Договір поруки №SR- 006/1568/2007. Згідно п. 1.1. Договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. В порушення умов кредитного договору та додаткових договорів, [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відсотки у строки передбачені графіком платежів. Станом на 07 листопада 2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № МL-006/1568/2007 складає 4 533 977,28 грн., з яких: - 2 450 382,67 грн. - заборгованість по кредиту за траншем 1; - 293 056,83 грн. - заборгованість по відсоткам за траншем 1; - 1 789 096,70 грн. - заборгованість по кредиту за траншем 2; - 1 441,08 грн. - заборгованість по відсоткам за траншем 2. Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем [PERSON] , як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через «солідарну вимогу» та «солідарний обов`язок» (ст. ст. 541-544 ЦК України). Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а вразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Відповідно до п.п. 2.1.5.2 п. 2.1.5 Додаткового договору від 07 червня 2019 року до кредитного договору незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, вих. № 73-1-2/5284 від 17 листопада 2022 року. Проте станом на дату подання позовної заяви вимога виконана не була. Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за Кредитним договором № МL-006/1568/2007, шляхом пред`явлення позову до суду. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачами не надано до суду доказів в підтвердження того, що належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на зазначене, суд не бере до уваги покликання представника відповідача щодо відсутності фінансової можливості для повернення коштів як підстави для відстрочки виконання рішення при його ухваленні. Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином відповідач не позбавлений можливості звернутися зі заявою про відстрочку виконання рішення після його ухвалення. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML-006/1568/2007 від 19 липня 2007 року, яка виникла станом на 09 листопада 2022 року, в розмірі 4533 977,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі в розмірі 34004, 83 грн, з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved