Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. За життя, 27 березня 2012 року мати позивача склала заповіт на ім`я позивача на частку житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цю частку житлової квартири. Друга частка вищезазначеної квартири належить позивачці та отримана нею після смерті батько [PERSON] 06 червня 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В. з метою оформлення документів про право на спадщину за заповітом на частку житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, вивчивши документи, надані [PERSON] , встановив, що спадкоємець [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений ст.ст. 1269, 1270 ЦК України для звернення з заявою про прийняття спадщини, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 червня 2023 року № б/н. Позивач зазначає, що все життя вона проживала разом з матір`ю, здійснювала за нею догляд, користувалась приміщенням, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після її смерті немає. Відповідно до складеного заповіту позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері. У зв`язку з тим, що позивач мала доступ до об`єкта спадщини, користувалась ним, здійснювала розрахунки за комунальні послуги, сплачує на сьогодні борги за комунальні послуги, за теплопостачання згідно з договором про надання розстрочки у погашенні заборгованості за послуги теплопостачання від 16 січня 2023 року № 248, укладеного між [PERSON] та КП «Новомосковськтеплоенерго», вказує, що фактично прийняла спадщину. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але постійно знаходилась та з періодичністю проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , так як мати хворіла та потребувала постійного догляду, а також на правах власника 1/2 частини квартири. Таким чином, у зв`язку з неможливістю переоформлення документів на право власності, у позивача виникли підстави для звернення до суду за захистом своїх прав. Постановленою суддею ухвалою від 10 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Докази отримано судом 07 серпня 2023 року. Постановленою судом ухвалою від 26 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась. 20 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Мусаєва Ю. В. подала до суду клопотання про долучення доказів. 01 листопада 2023 року представник подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З належним чином засвідченої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.12/. 04 червня 1983 року [PERSON] вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] /а.с.13/. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті позивача, наданому суду у засвідченій копії /а.с.11/. 04 квітня 1995 року [PERSON] та [PERSON] , згідно з розпорядженням виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 15 березня 1995 року № 02653 набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , про що надано суду належним чином засвідчену копію свідоцтва про право власності на житло /а.с.17/. Відповідно до належним чином засвідчено копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 травня 2015 року [PERSON] отримала спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.21/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.15/. За життя, 27 березня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Вказане підтверджується належним чином засвідченою копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенком А. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-774 /а.с.20/. З наданої на виконання ухвали суду від 10 липня 2023 року копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] убачається, що 30 травня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.40/. Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г. В. від 06 червня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.48/. Також, з наданих матеріалів спадкової справи встановлено, що інші спадкоємці після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12). Представником позивача, на підтвердження обставин поважності пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, у якому також зазначено про наявність сукупності причин, які призвели до пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини, у тому числі введення обмеження у зв`язку з карантином та хворобою covid-19. На підтвердження вказаного суду надано належним чином засвідчену копію виписки із медичної картки амбулаторно (стаціонарного) хворого, з якої встановлено, що позивач у період з 24 березня 2021 року по 31 березня 2021 року знаходилась на амбулаторному лікуванні в КНП «Новомосковський МЦ ПМСД» /а.с.58-59/. За висновком суду дані причини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача та такими, що потребували значного часу для їх усунення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела суду ту обставину, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Також суд ураховує, що відомостей щодо звернення до нотаріуса інших спадкоємців після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, наявність обставин, які унеможливлювали вчасне звернення позивача до нотаріуса, суд приходить до висновку, що пропущений позивачем строк не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилось після смерті її матері. Таким чином, доводи позивача щодо неможливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, розцінюються судом як поважні причини, пов`язані з об`єктивними, істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення позивачеві строку для подання заяви про прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved