Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

10.08.2020 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про заборгованості за договором позики та пені за простроченими борговими платежами. У позовній\~заяві позивач\~посилався на\~те,\~що відповідно до укладеного договору 13.06.2019 року [PERSON] отримав позику у вигляді грошових коштів розміром 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США від нього, про що було укладено договір позики між сторонами. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Розпискою було підтверджено факт отримання коштів відповідачем, таким чином позивач належним чином виконав свої зобов`язання. Дотримуючись п. 2 договору, відповідач повинен був повернути борг трьома платежами: - перший платіж - до 15.08.2019 р. повернути 10000 (десять тисяч) доларів США; - другий платіж - до 01.02.2020 р. повернути 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США; - третій платіж - до 01.11.2020 р. повернути 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США. Пунктом 3 договору зазначено відповідальність сторін за порушення умов договору, а саме це відшкодування збитків та виплата неустойки у вигляді пені, що складає 0,5% за кожен день прострочки від залишку суми платежу позики. Порушивши умови договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушення договору позики, відповідач станом на 10.08.2020 року має заборгованість на суму 82150 доларів США, що еквівалентно станом на 10.08.2020 р. - 2271332,49 грн., яка складається з наступного: - 50000 доларів США еквівалентно 1382430 грн. - заборгованість за договором позики; - 32150,49 доларів США - еквівалентно 888902,49 грн. - пені за простроченими борговими платежами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, у зв`язку із чим останній був змушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою суду\~від 29.09.2020\~року відкрито\~провадження у\~справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 01.12.2021 року від представника\~відповідача -\~адвоката Дячкіна\~О.П.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання договору позики удаваним правочином, в якій він посилався на те, що зазначений договір позики від 13.06.2019 р., укладений у м.Синельникове від імені [PERSON] , [INFO] , зазначеного позикодавцем, а також [PERSON] , зазначеного позичальником, є удаваним та в дійсності укладеним між [PERSON] (батьком позивача [PERSON] ) та [PERSON] для приховання фактично укладеного між ними правочину купівлі-продажу комбайну зернозбирального, вчиненого без участі та присутності [PERSON] . У червні 2019 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута в усній формі домовленість щодо умов договору купівлі - продажу комбайну зернозбирального марки SAMPO SR 3065, 2008 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , на який видане свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER] . Номінальним власником вказаного комбайну був [PERSON] - син [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] була узгоджена вартість комбайну зернозбирального марки SAMPO SR 3065 у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) доларів США. При цьому [PERSON] не було поінформовано покупця [PERSON] про те, що комбайн має істотні технічні дефекти і не може без проведення значного і коштовного ремонту використовуватись за призначенням, що мало важливе значення для усвідомлення покупцем реальної вартості комбайну та його придатності для використання за призначенням, а отже й можливості або неможливості заробити на ньому грошові кошти для оплати за його придбання. 10.06.2019 року зазначений зернозбиральний комбайн марки SAMPO SR 3065, 2008 року випуску, заводський № [NUMBER] , було фактично передано [PERSON] і він разом з громадянином [PERSON] перегнав його з території двору громадянина [PERSON] , що в селі Шевченське Синельниківського району, де він до того перебував на зберіганні, в село Красне Синельниківського району з метою подальшого його використання для збирання зернових на власних земельних ділянках, а також ділянках інших громадян за грошову оплату та спрямовувати частину із зароблених таким чином грошових коштів на виплату вартості придбаного комбайна. 13.06.2019 р. у присутності та на вимогу [PERSON] у зв`язку з досягненням до цього між ним та [PERSON] усної домовленості щодо умов договору купівлі продажу комбайну зернозбирального марки SAMPO SR 3065 був підписаний договір позики між [PERSON] та [PERSON] . Крім зазначеного, [PERSON] , скориставшись юридичною необізнаністю [PERSON] , який до підписання договору та розписки поцікавився про причини з яких договір складено не від імені [PERSON] , а від імені його сина [PERSON] , а також не про купівлю-продаж з розстрочкою виплати, як це мало місце в дійсності, а про нібито позику та отримання грошей, які він в дійсності не отримував, переконав [PERSON] у тому, що так краще і що ніяких загроз негативних наслідків для [PERSON] такі дії не несуть. Договір позики і розписка про отримання грошей, на які посилається позивач [PERSON] у своїй позовній заяві до [PERSON] , були виготовлені в одному екземплярі в будівлі Синельниківської міської ради, де працює [PERSON] , співробітником Синельниківської міської ради і там же були підписані [PERSON] . Враховуючи те, що на момент складання та підписання договору обидві сторони усвідомлювали, що для того, щоб покупець комбайну зміг розрахуватись за його придбання, йому слід мати час для того, щоб на цьому придбаному ним комбайні він зміг заробити необхідні для цього кошти, сторони передбачили поетапний порядок повернення грошових коштів за придбаний комбайн, замість якого у договорі було зазначено грошові кошти на суму 50000 тисяч доларів США: до 15.08.2019 - 10\~000 доларів США; до 01.02.2020 - 15 000 доларів США; до 01.11.2020 - 25 000 доларів США. Договір позики був наданий для підписання лише в одному примірнику і підписано лише [PERSON] , після чого його разом із розпискою про нібито отримання позики в сумі 50 000 доларів США [PERSON] залишив у себе. Хто і коли вчинив підпис за позикодавця від імені [PERSON] [PERSON] невідомо. Але підписи [PERSON] на його позовній заяві до [PERSON] , а також в паспорті [PERSON] , копію якого було ним надано [PERSON] як відповідачу, і підпис від імені [PERSON] на договорі позики від 13.06.2019 р. істотно відрізняються між собою, а тому є підстави вважати, що підпис на договорі позики від імені [PERSON] було вчинено не [PERSON] , а іншою особою, що має наслідком недійсність представленого суду договору. [PERSON] особисто з [PERSON] не знайомий і ніколи з ним особисто не бачився та ніяких угод з ним ніколи не укладав, у тому числі й договір позики від 13.06.2019 року на суму 50 000 доларів США. Наміру брати позичку в іноземній валюті у такому великому розмірі у [PERSON] в 2019 році не мав, бо ніяких коштовних придбань або значних грошових вкладень з того часу по теперішній не робив і не планував. Крім того, наявність такої значної суми грошей у 23-х річної особи ( [PERSON] ), який на той час ніде не працював і можливість мати таку суму в іноземній валюті та розпоряджатися нею викликає обґрунтовані сумніви. Таким чином, договір позики від 13.06.2019 року укладений між [PERSON] , з однієї сторони (а не [PERSON] ) та [PERSON] , з другої сторони, у дійсності було укладено з метою приховати інший реально вчинений ними правочин, а саме договір купівлі-продажу рухомого майна у вигляді комбайну зернозбирального з розстроченням платежу. Тобто, договір позики від 13.06.2019 року, укладений від імені [PERSON] і [PERSON] - є удаваним правочином, укладеним в дійсності між [PERSON] та [PERSON] з метою приховати фактично укладений між ними усний договір купівлі-продажу з розстроченням платежу комбайну зернозбирального марки SAMPO SR 3065, 2008 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , фактичним власником якого був [PERSON] . Крім того, він був укладений без участі і без присутності [PERSON] як позикодавця, бо від його імені діяв, без жодних на те повноважень, його батько [PERSON] . [PERSON] змушений був за власний кошт придбавати запасні частини та ремонтувати отриманий від [PERSON] комбайн, але протягом 2019 року, до кінця періоду збирання урожаю зернових, йому так і не вдалося відремонтувати його, а тому він знову звернувся до [PERSON] з проханням прийняти від нього комбайн через неможливість його відремонтувати, та повернути розписку про позику грошових коштів, але той відмовився і запропонував протягом зимово-весняного періоду завершити ремонт комбайна, а влітку 2020 року вже почати сплачувати гроші за нього. Однак, і до збирання урожаю зернових влітку 2020 року, незважаючи на значні грошові затрати та час, відремонтувати отриманий від [PERSON] комбайн не вдалося, а тому [PERSON] 1 липня 2020 року знову звернувся до нього вже з вимогою прийняти назад комбайн, який виявився непридатним для використання за призначенням, та повернути розписку про буцім-то отримання 50 000 тисяч доларів США, на що [PERSON] дав свою згоду. Телефоном [PERSON] та [PERSON] погодили, що зранку 4 липня 2020 року [PERSON] поверне належний [PERSON] (за свідоцтвом про реєстрацію - [PERSON] ) комбайн назад на подвір`я громадянина [PERSON] в селі Шевченське Синельниківського району, куди має прибути й [PERSON] з розпискою, яку він мав віддати [PERSON] , після чого правочин купівлі-продажу мав вважатись анульованим, а сторони відмовлялись від будь-яких претензій одна до одної. 4 липня 2020 року у призначений час [PERSON] разом з [PERSON] і [PERSON] доставили зазначений комбайн, як і було узгоджено з [PERSON] , на подвір`я громадянина [PERSON] в селі ПІевченське Синельниківського району, однак [PERSON] того дня в призначене місце не з`явився і розписку [PERSON] не повернув, а по телефону пообіцяв йому, що розписку поверне пізніше, але обіцянки своєї не виконав. Ухвалою суду від 05.01.2022 року зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Також даною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.09.2022 року справу прийнято до провадження судді Окладнікової О.І. та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував. Пояснив, що він звернувся до суду у зв`язку з тим, що [PERSON] отримав від нього позику, відносно цього укладено договір. Через певний час відповідач перестав сплачувати платежі, але він з розумінням ставився певний час, однак згодом був змушений звернутися до суду. Кошти в нього були, бо він заробляє добре та і його бабуся та дідусь додали кошти. Також він володіє нерухомістю. Відповідача знав заочно батько запропонував його як надійного контрагента та він планував придбати сільгосптехніку. Деталі щодо передачі [PERSON] у травні 2019 року комбайну, який належав йому, він не знає, так як він на той час навчався, тому батько здійснював управління його майном. Він не пам`ятає в яку суму було оцінено комбайн, але він хотів отримати 38-44 тис. доларів США. Комбайн був наданий [PERSON] на тест-драйв і був повернутий ним восени 2019 року, але гроші по договору відповідач так і не повернув. Кошти в сумі 50 тис.дол.США в нього були, так як у нього доволі заможні бабуся і дідусь, у батьків бізнес та й він сам працював з 19 років. Комбайн він придбав у 2016 році за 35-40 тис. дол.США. Якщо він робив якісь серйозні покупки, то залучались інші члени сім`ї. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, так як він по суті є необґрунтованим і незаконним та вводить в оману. Третя особа за зустрічним позовом займає посаду першого заступника голови Синельниківської міської ради, тому договір укладався від імені його сина. У [PERSON] стояв комбайн, який належить [PERSON] і той запропонував відповідачу укласти договір купівлі-продажу в розстрочку. [PERSON] прибув у міськраду і юрист підготувала договір. [PERSON] запитав чому договір позики, а не купівлі-продажу, на що [PERSON] сказав, що так буде краще. Потім [PERSON] та [PERSON] зустрілися на АЗС і відповідач підписав договір, але коштів йому ніхто не передавав. Комбайн [PERSON] отримав, він їхав, але сама жатка не працювала. Про це відповідач повідомив [PERSON] , на що отримав відповідь: «Відремонтуй і будеш восени розраховуватися». [PERSON] витратив на ремонт приблизно 5 тис.дол.США, але безрезультатно. [PERSON] знову сказав, що в нього є час за зиму відремонтувати, а потім повернути кошти. Але комбайн так і не був відремонтований, бо на нього йшли кошти, але він все одно не працював. Крім того, відповідач вперше побачив позивача в суді, бо всі контакти були з [PERSON] . Тому правочин є удаваним, так як з метою приховати договір купівлі-продажу в розстрочку комбайну, між сторонами був підписаний договір позики. Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував і просив відмовити у задоволенні позову, а також просив задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви. Пояснив, що у 2019 році він збирав врожай на старому радянському комбайні. [PERSON] запропонував звести його з людиною, яка продає комбайн. З [PERSON] зустрівся, переговорили щодо купівлі-продажу комбайну за 50 тис.дол.США в розстрочку на 2 роки. Комбайн зареєстрований на позивача. 10.06.2019 року він з [PERSON] забрав комбайн. [PERSON] зателефонував, щоб він під`їхав для підписання договору. Він сказав, щоб легше було оформити краще укласти договір позики. Домовилися, що він віддасть за комбайн у серпні 10 тис., перед Новим роком 15 тис., а наступного року - 25 тис. [PERSON] забрав його ввечері і на заправці він підписав договір і розписку. Комбайн належним чином не працював, багатьом клієнтам був вимушений відмовити через це. Перед першим внеском він зустрівся з [PERSON] і хотів повернути комбайн, але він запропонував відстрочити платіж. Соняшник теж не зміг зібрати, бо комбайн так і не працював. Навесні наступного року [PERSON] з його компанією почали вимагати сплати грошей. Остання розмова була в червні 2020 року з [PERSON] - він сказав, щоб кошти йому платив. Але відповідач повернув комбайн: 1 чи 2 липня 2020 року [PERSON] зателефонував йому, що він згодний на повернення комбайну. Комбайн перегнали до [PERSON] . Вони домовлялися, що відповідач повертає комбайн, а [PERSON] розписку. Коли повертали комбайн, то на дорозі пробили колесо, поки зробили, то вже запізнилися і [PERSON] поїхав, не дочекавшись їх. Відповідач зателефонував йому щодо розписки, але [PERSON] сказав, що [PERSON] взяв її з собою. Тому технічний паспорт на комбайн відповідач залишив у себе як гарантію і він надалі залишається у нього. Розписку йому так і не повернули. У грудні дізнався про накладення арешту на майно та про справу. Ніхто не попереджав про звернення до суду. Два судових засідання пройшло без нього. До суду [PERSON] не бачив взагалі і не знав його. Всі справи вів [PERSON] . Ознайомився зі справою і дізнався про роздруківку щодо телефонних дзвінків. Ця роздруківка щодо повернення комбайну це всі розмови з [PERSON] . Позов не визнає, бо кошти не брав у позивача. Йому потрібен був лише комбайн, а не гроші, бо нічого не планував купувати за таку суму. І якби йому потрібні були гроші, то позичив би у тестя, який також займається фермерською діяльністю. Третя особа за зустрічним позовом у судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Допитаний, склавши присягу, у судовому засіданні 06.09.2023 року свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] являється його двоюрідним братом і раніше чув, що він збирається брати у розстрочку комбайн за 50 тис.дол.США. Про купівлю дізнався від [PERSON] 10.06.2019 року він з [PERSON] поїхали з с.Красне Зайцівської громади у с.Шевченки, де забрали комбайн SM 3063, ніби-то, фінський. Коли забирали його, то він подивися двигун, який був у нормальному стані, а в середину не дивися. Готували його до роботи в полі: поміняли вали, транспортери, «наклонну» зробили, підшипники, грохот, варіатори на барабані. Тижня три ремонтували і тільки виїхали, а він зламався. Знову ремонтували і так постійно було. Жатка не працювала не було обмолоту. Мабуть, у 2019 році так і не збирали врожай ним, бо він кожного дня ремонтував його. Довго вони мучилися з комбайном і [PERSON] вирішив зв`язатися з [PERSON] , щоб повернути його. Повернули 04.07.2020 року. Він переганяв його туди, де й брали до [PERSON] , який зустрів їх і показав, куди ставити. При цьому [PERSON] неодноразово телефонував [PERSON] і питав про якийсь папірець. Також пояснив, що чув від [PERSON] про розписку на 50 тис.дол.США за комбайн, але жодного разу не чув про позику. Допитаний, склавши присягу, у судовому засіданні 06.09.2023 року свідок [PERSON] суду пояснив, що він 04.07.2020 року з [PERSON] та [PERSON] збиралися переганяти комбайн «Сампо» з [PERSON] . Він допомагав перетягувати жатку. [PERSON] неодноразово телефонував комусь. Зі слів [PERSON] знає, що він взяв комбайн у розстрочку, який у 2019 році з`явився і всю зиму у них стояв. Також знає, що комбайн був не робочий, бо вони так і не змогли працювати на ньому прийомна камера була з іншого комбайна, а не з «Сампо». Через це вони вирішили повернути його, бо купити нову прийомну камеру було дуже дорого половину вартості комбайна. Коли приїхали, то на місці був [PERSON] . [PERSON] зателефонував [PERSON] , а той сказав, що не може приїхати. [PERSON] спитав за розписку, а [PERSON] сказав, що віддасть пізніше. Як він зрозумів зі слів [PERSON] - розписка була гарантією за комбайн. Допитаний, склавши присягу, у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] являється його зятем. [PERSON] він не знає. Відомо, що його зять брав комбайн «Ньюхоланд Сампо» у когось із [PERSON] приблизно навесні 2020 року. Донька говорила, що брали під виплату той комбайн, але він був неякісний. Знає, що перед цим брав його якийсь фермер і повернув через те, що він не працював. Зять ремонтував, вкладав в нього кошти, але він не працював ламався постійно. Восени зять приїхав до нього та попросив позичити 20 тис.доларів, бо [PERSON] вимагали гроші. Свідок сказав йому, щоб повернув комбайн, що він і зробив. Через два місяці почув, що [PERSON] знову почав вимагати гроші у зятя, але потім все затихло. Потім суд був. Задля примирення свідок, [PERSON] та [PERSON] зустрілися на заправці. На питання зятя [PERSON] відповів, щоб він віддав йому гроші за комбайн. Хоча комбайн же повернув зять. Тим більше не зрозуміло для чого купувати комбайн та ще й брати гроші. Житло, що є у доньки та зятя купували разом він з дружиною та матір зятя. Свідок і так допомагав зятю: давав насіння, добрива і паливо. Його думка така, що зятю хотіли підсунути неробочий комбайн і якби перед його придбанням він звернувся до свідка за порадою, то він би йому сказав взагалі не зв`язуватися з Яковіними. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача за первісним позовом, допитавши свідків, дослідивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10.06.2019 року [PERSON] був переданий комбайн зернозбиральний з реєстраційним номером 50868АЕ марки «Sampo SR 3065», 2008 року випуску. Дана обставина визнається як позивачем, так і відповідачем за первісним позовом та підтверджується наявністю оригіналу свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] у [PERSON] , який був наданий ним для огляду у судовому засіданні, та копія якого була долучена до зустрічної позовної заяви (том.1 а.с.111). 13.06.2019 року між позикодавцем [PERSON] , [INFO] , та позичальником [PERSON] , [INFO] , було укладено договір позики 50 тисяч доларів США та погоджено, що повернення суми позики буде здійснюватися частинами: до 15.08.2019 року 10 тисяч доларів США, до 01.02.2020 року 15 тисяч доларів США та до 01.11.2020 року - 25 тисяч доларів США (том 2 а.с.54 ). 13.06.2019 року [PERSON] підписав розписку про отримання грошей в сумі п`ятдесяти тисяч доларів США від [PERSON] (том 2 зворотній бік а.с.54). 04.07.2020 року комбайн зернозбиральний з реєстраційним номером 50868АЕ марки «Sampo SR 3065», 2008 року випуску був повернений позивачу за місцем його зберігання в с.Шевченко Синельниківського району, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач також підтвердив, що було повернуто вказаний комбайн, але він зазначив інший час. Під час телефонної розмови між [PERSON] та [PERSON] , аудіозапис якої міститься в матеріалах справи (том 2 а.с.118) та дійсність якої у судовому засіданні була підтверджена обома особами, в ході розмови щодо повернення комбайну перший запитав, чи він візьме з собою «бумажку», а другий відповів «да». Вказана обставина також була підтверджена показами свідків [PERSON] та [PERSON] . 08.11.2020 року [PERSON] подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, так як працював у Дзержинському районному суді м.Харкова на посаді секретаря судового засідання, тобто займав посаду державної служби категорії В (том 1 а.с.241-244). У декларації міститься інформація про те, що вказана особа мала у власності дві земельні ділянки вартість яких не вказана, автомобіль легковий марки Toyota, моделі Corolla, 2008 року випуску, вартість якого не вказана. Також вказано у декларації, що доходів, грошових активів, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, фінансових зобов`язань, видатків та правочинів не було. 15.11.2020 року [PERSON] подав виправлену щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, так як працював у Дзержинському районному суді м.Харкова на посаді секретаря судового засідання, тобто займав посаду державної служби категорії В (том 1 а.с.245-250). У декларації міститься інформація про те, що вказана особа мала у власності дві земельні ділянки та нежитлову будівлю вартість яких не вказана, автомобіль легковий марки Toyota, моделі Corolla, 2008 року випуску, та сільськогоподарську техніку марки Sampo SR3065, 2008 року випуску, вартість яких не вказана. Також вказано у декларації, що доходів, грошових активів, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, фінансових зобов`язань, видатків та правочинів не було. 09.12.2020 року [PERSON] подав деклараціїю особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2019 рік, так як працював у Дзержинському районному суді м.Харкова на посаді секретаря судового засідання, тобто займав посаду державної служби категорії В (том 1 а.с.251-254). У декларації міститься інформація про те, що вказана особа мала у власності дві земельні ділянки та нежитлову будівлю вартість яких не вказана, автомобіль легковий марки Toyota, моделі Corolla, 2008 року випуску, та сільськогоподарську техніку марки Sampo SR3065, 2008 року випуску, вартість яких не вказана. Також вказано у декларації, що доходів, грошових активів, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, фінансових зобов`язань, видатків та правочинів не було. Застосовані норми права Згідно із частиною першою\~статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~\~письмовими, речовими і електронними доказами;\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частина 2 статті 95 ЦПК України передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. \~Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. \~ А частина 4 статті 95 ЦПК України визначає, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі статтями\~6,\~11\~та\~12\~ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті\~627 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 202\~ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі\~статтею 1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили,\~він є удаваним\~(стаття 235 ЦК України). У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Відповідно до частини першої статті\~202, частини третьої статті\~203 ЦК України\~головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: approved