Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство "Сенс Банк" (далі- АТ "Сенс Банк"), яке змінило назву з Акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - АТ "Альфа-Банк"), звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №500604759 від 18 липня 2017 року. В обгрунтування вимог посилається на те, що між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем було укладено угоду про надання особистого кредиту №500604759 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит із зобов`язанням повернення, сплати процентів, комісій та інших платежів у строки, що передбачені договором. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання за укладеним правочином належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22 січня 2023 року має прострочену заборгованість у розмірі 51688,95 грн. Відповідно до умов договору, у випадку невиконання відповідачем умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Просить стягнути із відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 51688,95 грн., а також сплачений судовий збір. В судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає, наявність заборгованості за кредитним договором пояснює відсутністю роботи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 18 липня 2017 року [PERSON] звернувся із офертою на укладення угоди про надання особистого кредиту №500604759, у якій зазначив, що він, як позичальник пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі-Угода). Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», що укладений між ним та Банком. Відповідач зазначив про умови для укладення угоди, а саме: тип кредиту кредит готівкою»; «сума кредиту» - 16170,00 грн.; «процента ставка, % річних» - 15,99%, тип ставки фіксована; дата остаточного повернення кредиту - 19.07.2018 р. Цього ж дня, АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500604759 від 18 липня 2017 року, підписавши акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500604759. Крім цього, 18 липня 2017 року сторонами було складено та підписано паспорт споживчого кредиту, а також графік платежів та розрахунок споживчого кредиту та процентної ставки, у якому було передбачено щомісячний платіж у розмірі 2117,05 грн. на період з 19.08.2017 року по 19.08.2018 року. Крім того, сторони уклали Акцепт пропозиції про укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого Банк прийняв пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. У вказаному Акцепті також вказані умови обслуговування кредитної карти: - ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн.; -процентна ставка за користування коштами - 26% річних; -тип процентної ставки фіксована; -обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн., строк кредитування - 12 місяців. Відповідач користувався кредитними коштами, погашав заборгованість за кредитним договором шляхом внесення коштів на рахунки позивача на загальну суму 132278,07 грн., при тому що використав 210680,73 грн., що вбачається із виписки по особових рахунках відповідача. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком станом 28 лютого 2023 року становить 51688,95 грн., з них: 26 676,20 грн. заборгованість за тілом кредита, 192,70 грн. - заборгованість за відсотками; 22 995,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1824,36 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 03 серпня 2023 року АТ "Сенс-Банк" направив відповідачу досудову вимогу про дострокове виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з дня отримання даної вимоги, яка залишилася без реагування. Відповідач наявність заборгованості перед позивачем, її розмір не спростував, позов визнав. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ "Альфа-Банк" (після зміни назви АТ "Сенс Банк") не повернуті, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 51688,95 грн. заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги АТ "Сенс-Банк" підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 1342,00 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved