Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом з тих підстав, що вона з 2000 року проживала з [PERSON] однією сім`єю за його місцем проживання по [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, утримували домашнє господарство, будинок, прибудинкову територію. Сімейний бюджет складався з заробітних плат, а в подальшому з пенсій, доходу від утримання домашнього господарства, присадибної ділянки, садівництва. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,370 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 112784, кадастровий номер 1222055700:01:002:0370. При зверненні до приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, так як неможливо встановити факт родинних та інших відносин зі спадкодавцем, тому позивачка просить встановити факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем понад п`ять років однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищезгадану земельну ділянку. Представник відповідача\~ Божедарівської\~селищної ради\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про розгляд\~справи сповіщений. Згідно відзиву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.В., згідно заяви, просить розглянути справу за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає з 1966 року, живуть по сусідству, працювали разом. Згодом [PERSON] , залишилась без чоловіка, він помер, тому вона приблизно з 1999 чи 2000 року зійшлась з [PERSON] , спільних дітей у них не було. Жили вони разом дуже добре, спочатку в с.Вільному декілька років, а потім в с.Потоки. [PERSON] сприймав її дітей і онуків, як своїх рідних. Як він захворів, [PERSON] за ним доглядала, її син з онуками також доглядали, вони його і поховали. Вона може достовірно свідчити, що [PERSON] з [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина до дня його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він добре знає позивачку [PERSON] , в кінці дев`яностих років вона зійшлась з [PERSON] , проживали спочатку у с.Вільному, потім у с.Потоки однією сім`єю, вели спільне господарство, чоловік тяжко захворів, [PERSON] помер, поховала його [PERSON] з дітьми і онуками. Він може достовірно свідчити, що проживали однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] багато років до дня смерті [PERSON] . Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 січня 2016 року виконавчим комітетом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер 1222055700:01:002:0370, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Щорська селищна рада, площею 5,370 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 112784, виданого на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації від 28 серпня 2003 року № 530-р, кадастровий номер 1222055700:01:002:0370. Факт спільного\~проживання позивачки\~ [PERSON] \~зі спадкодавцем\~ [PERSON] \~знайшов своє\~підтвердження під\~час судового\~розгляду справи\~та підтверджується\~письмовими доказами. Спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним фактично проживала заявниця [PERSON] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, піклувались один про одного, мали взаємні права та обовязки, підтримували житловий будинок та прибудинкову територію, утримували домашнє господарство, займались садівництвом, її діти та онуки також піклувались, доглядали за померлим [PERSON] . Весь час [PERSON] з [PERSON] проживали однією сімєю, позивачка доглядала за [PERSON] до дня смерті, здійснила його поховання за власні кошти. Згідно довідок № 94, № 02-07, виданих виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради Камянського району Дніпропетровської області 11.05.2023 року та довідки № 108, виданої виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради Камянського району Дніпропетровської області 13.10.2023 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно був зареєстрований з 17.12.1980 року до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . З померлим [PERSON] постійно проживала [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] , вели спільне господарство. Факт проживання з 2000 року [PERSON] разом з [PERSON] підтверджується актом, засвідченим сусідами та депутатом Божедарівської селищної ради Камянського району Дніпропетровської області по виборчому округу № 3 Кірса Т.О. від 13.10.2023 року. Судом встановлено факт проживання позивачки [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] , [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи ( 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00). Як передбачено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За правилами ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в установленому законом порядку, спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України у спадкодавця немає. Інших спадкоємців немає. Тому суд, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved