Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 10.10.2023 [PERSON] звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26.11.1994 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. В даному шлюбі у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Позивач зазначає, що між подружжям спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися близько пів року тому, проживають вони окремо та подальше збереження шлюбу та примирення між ними не можливе. Вказує, що майновий спір між сторонами відсутній. Внаслідок того, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя змушена розірвати шлюб в судовому порядку. Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, 13.10.2023 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. 12.10.2023 року відповідач особисто подав заяву до суду, в якій зазначив, що не заперечує про розірвання шлюбу між ним та позивачем, просить справу слухати без його участі. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10.10.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб виданого 26.11.1994 року серія [NUMBER] сторони 26.11.1994 року зареєстрували шлюб у Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №26 (а.с.3). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Згідно\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 30.10.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5\~ст.\~268\~ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст.268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ч.2 ст.115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Водночас суд зазначає, що згідно\~ст. 113 СК України\~вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. VІ. Висновки суду. Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.11.1994 року у Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №26, слід розірвати. Окрім цього суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься. З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2\~ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» в сумі 1073 грн 60 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536,8 грн. Відповідно до ст.141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 536 грн 80 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved