Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

15.09.2023\~року [PERSON] звернулась до\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовною заявою\~до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 1983 р.н. на користь [PERSON] , 1992 р.н. аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у частці від його заробітку, а саме частку, але не менше ніж 50% впрожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку зі всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитини повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем [PERSON] проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з березня 2022 року. Від стосунків [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 30.12.2022 року зроблений відповідний актовий запис №1048. З березня 2023 року вона з відповідачем проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачем. З червня 2023 року відповідач не бере участі у виховані та утриманні дитини, у зв`язку з чим, виникла необхідність стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Бізяєвій Н.О. Ухвалою суду від 22.09.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, з повідомленням (викликом) сторін по справі. Вищевказаною ухвалою суду визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. До судового засідання призначеного на 09.11.2023 року сторони по справі не з`явились. Позивач відповідно вимогам позовної заяви, просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Щодо неявки відповідача по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з відповідді № 235638 від 20.09.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.03.2000 року. За наслідком\~встановленого зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача,\~уся судова\~кореспонденція суду,\~у тому\~числі копія\~ухвали про\~відкриття провадження\~по справі,\~копія позовної\~заяви з\~додатками до\~неї,\~скеровувалась судом\~разом з\~рекомендованим поштовим\~повідомленням про\~відправлення поштової\~кореспонденції на\~ім`я\~відповідача за\~вказаною адресою. Крім направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, судом на сайті «Судова влада» 23.10.2023 року було розміщено оголошення про виклик [PERSON] в судове засіданні по данній справі. Крім того до суду повернулось поштове повідомлення, відповідно якого [PERSON] отримав судову кореспонденцію 24.10.2023 року, про що міститься особистий підпис [PERSON] . Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче вищевикладене, судом у відповідності до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Почиючи з березня 2022 року по березень 2023 року позивач проживав однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена\~статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: approved