Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] про зняття обтяження речового права на нерухоме майно, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року, який посвідчений нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області, зареєстрованого в реєстрі за №3903 вона є власником квартири [ADDRESS] . Позивач вирішила відчужити квартиру, однак під час вивчення нотаріусом правовстановлюючих документів на квартиру і проведення перевірки відомостей у відповідних державних реєстрах на предмет обтяження майна їй стало відомо, що у Державному реєстрі іпотек є не вилучений запис про обтяження квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.08.2023 року №343513928, підставою для реєстрації запису про обтяження реєстраційний номер 23998 квартира [ADDRESS] є договір іпотеки №309 від 28.01.2004 року посвідчений нотаріусом Коржан В.Д. Іпотекодержателем за вказаним договором іпотеки є ПАТ «КБ «Надра», а іпотекодавцем [PERSON] . Запис у Державному реєстрі Іпотек про виключення обтяження іпотеки, заборони відчуження, реєстраційний номер 23998 квартири [ADDRESS] відсутній в даному реєстрі, внаслідок чого порушено право позивача на розпорядження власною квартирою. Позивач просить зняти обтяження іпотеку та заборону відчуження, реєстраційний номер 23998, яке зареєстроване у Державному реєстрі іпотек 04 червня 2004 року реєстратором: приватним нотаріусом Мироник О.В. на підставі договору іпотеки №309 від 28 січня 2004 року, який посвідчений нотаріусом Коржан В.Д. з квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мелещук В.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, від адвоката до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити рішення на підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить зняти заборону з квартири, оскільки на час продажу заборона не була знята, перед банком заборгованості немає. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення засідання. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги про зняття обтяження речового права на нерухоме майно. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року, який посвідчений нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області, зареєстрованого в реєстрі за №3903 позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с. 8), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12127349 від 02.11.2013 року. (а.с. 11-12). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.08.2023 року №343513928, підставою для реєстрації запису про обтяження реєстраційний номер 23998 квартира [ADDRESS] є договір іпотеки №309 від 28.01.2004 року посвідчений нотаріусом Коржан В.Д. Іпотекодержателем за вказаним договором іпотеки є ПАТ «КБ «Надра», а іпотекодавцем [PERSON] . (а.с. 27-30) Наявність вищевказаної заборони перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право власності та розпоряджатись усім своїм майном, в тому числі відчужувати, передавати в користування, а також вчиняти будь-які інші дії щодо розпорядження власним майном. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved