Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8515073146 від 20.11.2020 року, що становить 276605,26 грн., та складається з: 190775,11 грн. - заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 25,54 грн. заборгованості за річними процентами (в т.ч. прострочена), 85804,61 грн. заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 24.08.2023 року допустив виникнення заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 276605,26 грн., яку слід стягнути на користь банку. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~20.09.2023\~року вирішено\~розглянути справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.\~Також вказаною\~ухвалою суду\~було визнано\~обов`язковою явку\~представника позивача\~в судовому\~засіданні для\~дачі ним\~особистих пояснень\~та зобов`язано\~його надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви, а також належним чином посвідчені документи долучені до позовної заяви на обґрунтування позовних вимог. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.10.2023року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача АТ «ТАСКОМБАНК» про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» в судовому засіданні 13.10.2023 року позов підтримав, просив його задовольнити. Також надав суду для огляду наявні у нього оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви. Крім цього просив розгляд справи відкласти, оскільки він має намір долучити додаткові докази по справі. 07.11.2023 року Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» направив на адресу суду письмові пояснення та долучив до матеріалів справи уточнений розрахунок заборгованості, копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу та копію меморіального ордеру до договору факторингу. В поясненнях зазначив, що під час укладення кредитного договору позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, кредитний договір був укладений у письмовій формі, позикодавець надав, а позичальник прийняв кредитні кошти та зобов`язався їх повернути у становленні договором строки. Вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитом, контррозрахунку, квитанцій про сплату боргу та інших доказів, що спростовують наявний борг. Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» в судове засідання 13.11.203 року не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 20.11.2020 року відповідач [PERSON] підписав заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТзОВ «ФК «ЦФР») (а.с. 8). 20.11.2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавець) та [PERSON] (відповідач/позичальник) було укладено кредитний договір № 8515073146 (а.с. 5), за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 213466,80 грн. строком на 60 місяців (п. 1.2 кредитного договору). У п. 2.2 кредитного договору вказано, що цей договір, паспорт кредиту № [NUMBER] (а.с. 6-7) та Умови отримання фінансових кредитів ТзОВ «ФК «ЦФР», в редакції від 04.05.2020 року (а.с. 9-12), складають єдиний кредитний договір. Відповідно до паспорту кредиту № 5073146 [PERSON] ознайомився зі всіма умовами надання кредиту, про що свідчить його особистий підпис. Паспортом кредиту встановлено, що при наданні кредиту позичальник сплачує 5% від суми кредиту, що становить 8648,71 грн., щомісячні проценти - 2,49% від суми кредиту та річні проценти - 0,01 від суми боргу за договором. Також паспортом кредиту (п. 6) визначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Відповідно до 1.4 кредитного договору позичальник доручив кредитодавцю виплатити/списати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: - 79809,29 грн. на рахунок ТзОВ «ФК «ЦФР» - за погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 8504678931 від 05.05.2020 року; - 93165,0 грн. на рахунок АТ «Ідея Банк» - за погашення заборгованості за по КДZ02.00116.005548958 від 07.08.2019 року; - 600,0 грн. на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - страховий платіж; - 500,0 грн. на рахунок ТзОВ «майСейфеті» - за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 36»; - 30543,80 грн. на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - страховий платіж за договором страхування; - 200,0 грн. - за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA». На виконання вищевказаних вимог кредитного договору кредитодавець виплатив/списав за рахунок отриманого кредиту вищевказані суми грошових коштів, що підтверджується копіями платіжної інструкції № І241380705 від 20.11.2020 року (а.с. 30), бухгалтерською довідкою (а.с. 31-32), витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС» (а.с. 33-35), витягом з реєстру оплачених страховок ТзОВ «Майсейфеті» (а.с. 36-37) та витягом з реєстру оплачених страховок ТзОВ «САППОРТ.УА» (а.с. 38-40). Також одержання та використання за цільовим призначенням кредитних коштів, підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 20.11.2020 року по 24.08.2023 року (а.с. 42-57). Оригінали вищевказаних доказів були надані суду для огляду представником позивача та оглянуті судом під час розгляду справи в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно доположень\~ст.ст.\~514,\~516 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 1077, 1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно із ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до копії Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року, укладеного між ТзОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач), (п.2.1) в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 13-23). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року вбачається, що ТзОВ «ФК «ЦФР» передало до АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач) право вимоги до боржника [PERSON] (відповідач) за Кредитним договором № 8515073146 на сумарну заборгованість 206101,41 грн., яка складається з:\~202025,03\~грн.\~заборгованості за\~тілом кредиту;\~1,29\~грн.\~заборгованості за\~річними процентами;\~4075,09\~грн.\~заборгованості за\~щомісячними процентами (а.с. 24, 111). Відповідно до п. 3.1 Договору факторингу фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в сумі 467336417,92 грн. Меморіальним ордером № 833437008 від 17.12.2021 року АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач) здійснило повну оплату на рахунок ТзОВ «ФК «ЦФР» за відсутплення права вимоги по вищевказаному договору факторингу (а.с. 112). Отже, згідно з долученим позивачем договором факторингу, ТзОВ «ФК «ЦФР» відступив вимогу за кредитним договором\~№ 8515073146\~вiд\~20.11.2020\~року щодо боржника [PERSON] до АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач), а тому АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач) стало новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 8515073146 вiд 20.11.2020 року. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за кредитним договором та станом на 24.08.2023 року допустив перед позивачем заборгованість, яка становить 276605,26 грн., та складається з: 190775,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 25,54 грн. заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена), 85804,61 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) (а.с. 113). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідачем по справі суду не представлено. 24.02.2023 року АТ «ТАСКОМБАНК» на iм`я [PERSON] (відповідач) було направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 24.02.2023 року (а.с. 58-59). Однак відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. З урахуванням того, що відповідач систематично не виконував свої зобов`язання по поверненню отриманого Кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами у вказані Кредитним договором терміни, Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, вимагав дострокового повернення частини кредиту, що залишилась не сплаченою. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою\~статті 634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно із статями\~610, 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2\~ст.\~1050\~ЦК України\~передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, враховуючи те, що відповідач в повному обсязі визнав позов, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 8515073146 вiд 20.11.2020 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8515073146 вiд 20.11.2020 року, загальний розмір якої станом на 24.08.2023 року становить 276605,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4149,08 грн. (платіжна інструкція № 1911 від 15.09.2023 року, а.с. 68).

Outcome: approved