Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.2014 року між нею та [PERSON] , актовий запис № 729, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні стосунки фактично припинені з 2020, подружжя проживає окремо понад 2 роки, спільного господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 05.07.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи у відкритому судовому засіданні 05.09.2023, копії ухвали надіслані сторонам. 05.09.2023 позивачем подано через канцелярію суду заяву, в якій вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо заочного рішення, судові витрати залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталась, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 04.07.2014 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 729, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання позивача та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі зареєстровані за різними адресами проживання. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у травні 2023 року, підтримала вимоги в заяві від 05.09.2023, будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи до суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved