Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

18.09.2023 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мукомел Л.А., до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування поданого позову вказано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду. Рішенням суду від 30.10.2018 з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 972,00 грн. на кожного до досягнення ними повноліття. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей відповідач ніде не працював, а тому аліменти стягувались відповідно до ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі. У зв`язку із тим, що відповідач офіційно працевлаштований, проходить військову службу, має стабільний заробіток, а тому може сплачувати аліменти на дітей в розмірі відповідно до ст. 183 СК України, яким передбачено стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). За таких обставин позивач та її представник звернулися до суду та просили змінити спосіб раніше присуджених аліментів згідно рішення рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2018 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 21.09.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.10.2023. 18.10.2023 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача, адвоката Мукомел Л.А., про витребування доказів по справі. 13.11.2023 в судовому засіданні адвокат Мукомел Л.А. поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Зауважила, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, про що свідчить довідка про доходи відповідача, а тому він має можливість сплачувати аліменти у частині від заробітку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подавався. Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Славутського міськрайонного суду від 20.09.2016 року (а.с. 9). За час перебування у шлюбі у сторін народились спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 02.03.2011 року та серії [NUMBER] від 03.01.2013 року (а.с. 5, 6). Згідно рішення Славутського міськрайонного суду від 30.10.2023 з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 972 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 31.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, офіційно працює (проходить службу в ЗСУ), отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи № 3074/3 від 09.10.2023, інших стягнень за виконавчими документами не має, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їхньому рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать їхнього матеріального становища. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, а тому на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також підлягає звільненню від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судові витрати у вигляді судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved