Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 05.01.2015. Підписанням заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] . Відповідач, в свою чергу, порушила зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 23.08.2023 в розмірі 34293 (тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто три) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 27915 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок; заборгованості за простроченими відсотками 6378 (шість тисяч триста сімдесят вісім) гривень 08 (вісім) копійок. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору №б\\н від 05.01.2015 станом на 23.08.2023 у розмірі 34293 (тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто три) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок та судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Войцещук А.П. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] зазначила, що в 2015 році вона оформила кредитну картку і в 2022 році їй було збільшено кредитний ліміт на картці. Однак, внаслідок шахрайських дій в неї з кредитної картки були зняті кошти в сумі 26000 гривень. Вона звернулася до відділення банку з проханням заблокувати картку, однак банк з невідомих для неї причин цього не зробив і її картку ще деякий час використовували шахраї. Також вона одразу звернулася із заявою в поліцію про вчинення шахрайських дій відносно неї, після чого було порушено кримінальну справу. На теперішній час ведуться слідчі дії. Вона не брала коштів в банку, їх зняли шахраї. Тому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 05.01.2015. Підписанням заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.22-39). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , виданої АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що відповідачеві [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, востаннє, зокрема, 09.08.2022 (а.с.20). \~ \~ \~ \~Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачеві [PERSON] видано: кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 05.01.2015 з терміном дії до червня 2018 року; кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 23.05.2017 з терміном дії до травня 2021 року; кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 23.05.2017 з терміном дії до травня 2021 року; кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 17.11.2021 з терміном дії до липня 2025 року (а.с.21). Отримання відповідачем [PERSON] від позивача грошових коштів, підтверджується випискою за договором №б/н за період з 09.01.2015 по 01.01.2023 (а.с.16-20). \~ \~ \~ \~Однак, як слідує із розрахунку заборгованості по кредитному договору, відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань та допустила заборгованість станом на 23.08.2023 в розмірі 34293 (тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто три) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 27915 (двадцять сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок; заборгованості за простроченими відсотками 6378 (шість тисяч триста сімдесят вісім) гривень 08 (вісім) копійок (а.с.9-15). \~ \~ \~ \~Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Вказана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. \~ \~ \~ \~Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.634\~ЦК України договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторонни до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови\~договору. \~ \~ \~ \~У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. \~ \~ \~ \~Статтею 610\~ЦК\~України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049\~ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими вона користувався, однак, допустила неналежне виконання своїх обов`язків, порушила умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, а тому вимоги позову підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що з кредитної картки були зняті кошти внаслідок шахрайських дій щодо неї, у зв`язку з чим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки необережні дії з боку позичальника, а саме - розголошення третім особам даних картки, які дозволяють здійснювати з неї перекази, не звільняють її від обов`язку повернути грошові кошти банку. У разі, якщо вона потерпіла від шахрайства, вона вправі пред`явити відповідний цивільний позов в межах кримінального провадження до особи, яка вчинила це кримінальне правопорушення. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно відповідача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов?язку належного виконання зобов?язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними. Суд зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення її реквізитів. Відповідачем не надано суду жодних доказів незаконного зняття з її банківської картки грошових коштів. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №BOJ63B3PZ5 від 03.02.2023, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved