Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

12.11.2019 позивач заступник керівника Вінницької окружної прокуратури інтересах держави в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області звернувся ( далі - прокурор) звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до [PERSON] , який умотивував тим, що в ході перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Вінницької області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.01.2019 № 79-ДК, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211 - із земель транспорту комунальної власності, площею 0,108 га, цільове призначення - для автотехобслуговування, розташована по [ADDRESS] . Вході обстеження було встановлено, що вищевказана земельна ділянка огороджена кам`яним парканом на фундаменті та використовується відповідачем [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. При перевірці на ділянці виявлено самовільно збудовані капітальні споруди - одноповерховий житловий будинок та об`єкт незавершеного будівництва - двоповерхова споруда. Прокурор вказує, що дана земельна ділянка площею 0,108 га використовується відповідачем за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, що є порушенням вимог статті 125, 126 Земельного кодексу України. Зазначає, що за фактом виявленого порушення відносно відповідача [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП, виданий припис на усунення порушення вимог земельного законодавства та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. і відповідно до методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 25.07.2007 за № 963 (зі змінами), розраховано розмір заподіяної шкоди відповідачем , спричиненої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 3083,57 грн. Також прокурор вказує, що за інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (час та дата запиту 05.07.2018 , замовник [PERSON] ) земельна ділянка площею 0,108 га , кадастровий номер 0520655900:02:004:0211, цільове призначення- автотехобслуговування, розташована по [ADDRESS] . Суб`єкт власності на земельну ділянку Стрижавська селищна рада, код ЄДРПОУ 4330007, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав) 09.09.2013, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 2460763, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. Згідно даних Публічної кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211 є комунальною власністю, яка самовільно використовується [PERSON] . Крім того, вказує, що за інформацією Стрижавської селищної ради від 11.12.2018 №2163 встановлено, що на виїзному засіданні постійної комісії Стрижавської селищної ради з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу встановлено, що на вказаній земельній ділянці здійснюється будівництво [PERSON] , а саме збудовано 2 будівлі: 1 - житловий будинок і ще 1 - недобудовано; паркан викладений із каміння, висотою орієнтовно 2 м., ширина 0,40 м., з тильної сторони земельної ділянки збудовано фундамент для паркану. При чому рішеннями Стрижавської селищної ради 60 сесії 06 скликання від 09.10.2014 за №42 та 70 сесії 06 скликання від 14.05.2015 за №40, відповідачу [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,108 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Отже, рішення про надання дозволу на забудову земельної ділянки комунальної власності Стрижавської селищної ради кадастровий номер 0520655900:02:004:0211, цільове призначення: 1.11.1 Автотехобслуговування, площа 0,108 га по [ADDRESS] не приймалось, однак незважаючи на ці обставини відповідачем [PERSON] здійснюється забудова вказаної земельної ділянки. Окрім того прокурор вказує, що згідно інформації Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області наданій на звернення Стрижавської селищної ради встановлено, що за попередніми перевірками у 2015 році інспекцією було встановлено, що відповідач [PERSON] самочинно, без необхідної дозвільної документації виконувала будівельні роботи з будівництва житлового будинку розміром 9.0x9.0 м. та господарської будівлі розміром 9.0x13.0 м. на земельній ділянці, яка знаходиться по [ADDRESS] , що є порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У зв`язку з чим Департаментом інспекції наданий був відповідачу припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою приведення об`єкта у відповідність до вимог містобудівного законодавства (оформити дозвільну документацію). При перевірці виконання вимог зазначеного припису встановлено, що продовження будівельних робіт відповідачем [PERSON] виконуються на підставі отриманого повідомлення про початок виконання будівельних робіт із будівництва дачного будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 20.09.2016 за № ВН 062162640932. Згідно інформації відділу містобудування та архітектури було встановлено, що підставою надання дозволу на будівництво дачного будинку та господарських будівель по [ADDRESS] на території Стрижавської селищної ради [PERSON] була Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, завіреної Стрижавською селищною радою. Вивченням змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якої видано дозвіл на будівельні роботи [PERSON] встановлено, що підставою виникнення права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,108 га є «наказ, серія та номер: 2-3796/15-16ст., виданий 22.04.2016, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області…». Однак, згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області 22.04.2016 було видано наказ № 2-3796/15-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту та надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Писарівської сільської ради Вінницького району площею 2,00 га із кадастровим номером 0520685200:01:001:0183, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03).Важає, наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області стосується іншої земельної ділянки, яка має іншу площу, інше цільове призначення, інше розташування і надавалася вона іншим громадянам. Прокурор вказує, що оскільки будівлі збудовано відповідачем на земельній ділянці, що не їй була відведена в становлено законом порядку для цієї мети, тобто є самочинними, тому вважає, що в силу ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності у [PERSON] або у інших осіб на даний об`єкт не виникло. Тому просить суд зобов`язати відповідача [PERSON] повернути Стрижавській селищній раді Вінницького району земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, цільове призначення: 1.11.1 Автотехобслуговування, площею 0,108 га по [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від забудов; стягнути з відповідача на користь прокуратури Вінницької області понесені судові витрати в розмірі 7 695,14 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 28.11.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання (Т.1 а.с.73). 05.02.2020 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури Карманчук Л., в яких остання просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі, з обставин та підстав вказаних у позові, зазначивши практику ВС з подібних правовідносин ( Т.1 а.с.84-87). 02.07.2019 через канцелярію суду представником відповідача- адвокатом Шлапаком В.С. подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.257 ЦПК України, зі змісту якого видно, що прокурором не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості звернення до суду в зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Стрижавською селищною радою своїх повноважень, та представник вважає, що фактично прокурором здійснено суб`єктну альтернативність звернення до суду. Вважає, що Стрижавська селищна рада будучи органом місцевого самоврядування та суб`єктом правових відносин, що виникли між нею та відповідачем, починаючи з 2014 року в повній мірі мала можливість вирішення спірних питань, що виникли у неї з відповідачем, однак даним правом не скористувалась. ( Т. 1 а.с.124-131). 09.09.2020 через канцелярію суду прокурором подані заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви , в яких остання просила відмовити у задоволені вищевказаного клопотання; зі змісту заперечень видно, що факт не звернення до суду органу, до компетентності якого віднесені відповідні повноваження , свідчать про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим, прокурор вважає , що в неї виникли обґрунтовані відстави для звернення до суду із даним позовом. ( Т.1 а.с.140-145). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2020 відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача- адвоката Шлапака В.С. про залишення позовної заяви без розгляду за необґрунтованістю ( Т. 1 а.с. 159, 160). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.10.2022 клопотання прокурора задоволено та замінено назву юридичної особи позивача у даній цивільній справі з Вінницької місцевої прокуратури на Вінницьку окружну прокуратуру (Т.1 а.с.237). 26.10.2023 відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, про дату час та місце проведення якого була повідомлена судом належним чином; заяви про відкладення судового засідання або розгляд справи в її відсутності до суду не подала. Вислухавши міркування присутніх учасників цивільної справи, які не заперечували, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи у відсутності відповідача. 26.10.2023 в даному судовому засіданні прокурор Черниш Г.М. підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позові та письмових пояснень до нього, просила суд його задовольнити; суду доповнила що протягом періоду розгляду справи в суді відповідач не зупинили своїх дій щодо самочинного будівництва та не усунула перешкоди позивачу в користуванні спірною земельною ділянкою. Також зазначила, що на даний час в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст.358 КК України по факту підробки дозволу на початок виконання будівельних робіт із будівництва дачного будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 20.09.2016 за № ВН 062162640932, який став приводом для відповідача вчиняти самочинне будівництво будинку та споруд на земельній ділянці, яка не була отримана відповідачем у законний спосіб. Представник Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області Форостяна О.М. в судовому засіданні , також просила суд позов задовольнити, оскільки вважає його обґрунтованим, а дії відповідача щодо самочинного будівництва житлових будівель та споруд на спірній земельній ділянці - незаконними. Також суду доповнила, що їй також відомо про наявність в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області кримінального провадження відносно [PERSON] . Представник відповідача - адвокат Шлапак В.С. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, вважає його необґрунтованим, просив суд відмовити в його задоволенні по суті. Однак, якщо суд прийде до висновку , що позов підлягає до задоволення, заявив усну заяву про відому в задоволені позову за спливом позовної давності на звернення до суду , адже Стрижавській селищній раді стало відомо, що [PERSON] здійснює самочинне будівництво будинку на земельній ділянці ще у 2014 році. Також, представник зазначив, що з 2015 року між відповідачем та Стрижаською селищною радою проводиться певна переписка, щодо отримання дозвільної документації, однак позитивних результатів так і немає. Разом з тим, станом на 2015 рік в момент перевірки ДАБІ, у Стрижавської селищної ради виникає право на звернення до суду за захистом своїх прав про звільнення земельної ділянки, проте з того часу власник земельної ділянки до моменту звернення прокуратури із даним позовом до суду, Стрижавська селищна рада самостійно не зверталась, так як селищна рада вважає, що їхнє право не порушено, тому строк позовної давності звернення до суду у даних правовідносинах закінчився. Також суду вказав, що сторона позивача не змогла дати чіткої відповіді щодо розпорядника майна, водночас з документів убачається, що будинок збудований на земельній ділянці, яка виділялася для колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), якому було видано Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою, даний акт не скасований по теперішній час, оскільки ні представником прокуратури ні представником селищної ради не було надано відомостей щодо скасування документу, який надавав право на розпорядження спірною земельною ділянкою, тому вважає, що як би поли порушені відповідачем якісь права, то це були б порушені права саме розпорядника земельною ділянкою, юридичної особи, якій видавався Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою. Окрім того преждставник відповідача зазначив, що Вінницька окружна прокуратура не мала достатніх правових підстав для звернення до суду із даним позовом в інтересах Стрижавської селищної ради, оскільки селищна рада виконує функції органу місцевого самоврядування, їй делеговано всі повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, селищна рада має свій юридичний відділ, який може самостійно захищати свої порушені права та законні інтереси у суді. Разом з тим, як повідомляє прокурор, було проведено перевірку та нібито встановлено бездіяльність Стрижавської селищної ради, тому Вінницька окружна прокуратура взяла на себе функцію на звернення до суду із вищевказаним позовом в інтересах іншої юридичної особи, тому вважає, що у прокуратури не було підстав для звернення із позовом до суду в інтересах Стрижавської селищної ради. Зазначив, що сторона відповідача не подавала до суду документів щодо скасування факту самовільного використання земельної ділянки та наявності факту самочинного будівництва, оскільки сам факт самочинного будівництва житлового будинку та господарських споруд стороною відповідача не оспорюється; вказав, що дійсно в Вінницькому районного суду на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] щодо підробки документів, проте вироку суду на даний момент немає, тому не відомо чи документи дійсно підроблені, а факт будівництва на спірній земельній ділянці є, і вони його не оспорюють. Зазначив, що згідно наданих документів, власником земельної ділянки є саме Стрижавська селищна рада і цей факт також не оспорюється, при цьому Державного акту, щодо постійного користування земельною ділянкою КСП в раді немає. Також, представник відповідача суду доповнив, що була фірма, яка займалася технічною документацією за зверненням відповідача; ця фірма і повідомила про початок будівництва в певний період [PERSON] і про те, що весь пакет документів, який свідчить про її право на забудову готовий, тому вона і приступила до виконання будівельних робіт , однак з матеріалів зазначеного кримінального провадження відповідачу стало відомо, що документів, які б свідчили право власності на спірну земельну ділянку немає. Також зазначив, що на даний час відповідач та члени її сім`ї проживають в самочинному будинку, оскільки він пригодний для експлуатації, усі комунікації проведені в ньому. Вислухавши вступне слово представників сторін, вивчивши позов, письмові пояснення, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, площею 0,108 га, цільове призначення - для автотехобслуговування, розташована по [ADDRESS] , належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №187675714 від 06.11.2019 (Т.1 а.с.24-25); викопіровкою ; копією кадастрового плану земельної ділянки за 0520655900:02:004:0211 , копією витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0509386382018 від 20.12.2018 (Т.1 а.с.28-29). З копії рішення 60 сесії 06 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №42 від 09.10.2014, судом установлено, що відповідачу [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, за рахунок земель запасу, тому що вказані землі знаходяться за межами населеного пункту, про що свідчить копія вищевказаного рішення селищної ради (Т.1 а.с.35). Також, з копії рішення 70 сесії 06 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №40 від 14.05.2015 , судом встановлено, що відповідачу [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1080 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в межах смт Стрижавка , враховуючи, що законодавством України встановлена заборона на надання земельних ділянок для містобудівних потреб, за відсутності плану зонування території або детальному плану населеного пункту та на земельній ділянці знаходяться об`єкти самочинного будівництва, що є свідченням самовільного зайняття земельної ділянки (Т.1 а.с.33). Крім цього, з копії актів обстеження земельної ділянки та перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 21.02.2019, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, площею 0,108 га, цільове призначення - для автотехобслуговування, яка розташована по [ADDRESS] , за межами населеного пункту, використовується відповідачем [PERSON] за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки (Т.1. а.с.15,16). З копії припису Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Чухно І.В. від 25.02.2019, реєстраційний №79-ДК/0096Пр/03/01/-19, судом встановлено, що [PERSON] змушено в 30-ти денний строк усунути порушення вимог земельного законодавства, а саме: звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,108 га кадастровим номером 0520655900:02:004:0211 або оформити право власності або право користування (оренди) на ділянку (Т.1 а.с.17). Окрім того, факт використання відповідачем вказаної земельної ділянки за відсутності правовстановлюючих документів на право володіння чи користування нею підтверджується наданими до позову копіями документами : протоколом про адміністративне правопорушення від 25.02.2019 №79-ДК/0065П/07/01/-19 (Т.1 а.с.18); постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.02.2019 № 79-ДК/0068По/08/01/-19 (Т.1 а.с.18); листом голови Стрижавської селищної ради №2163 від 11.12.2018, адресованим керівнику Вінницької місцевої прокуратури (Т.1 а.с.31-32); копією протоколу №154 засідання постійної комісії селищної ради з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу від 07.12.2018 та фотокопіями до нього (Т.1 а.с.38-48). З копії розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (крім земель житлової та громадської забудови), убачається, що розмір заподіяної шкоди відповідачем [PERSON] , внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, становить 3083,57 грн. (Т.1 а.с.20). Також, зі змісту листа в.о. директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області №1002-09-877 від 26.06.2017, судом встановлено, що продовження будівельних робіт гр. [PERSON] на земельній ділянці, яка знаходиться по [ADDRESS] , виконуються на підставі отриманого повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва дачного будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 20.09.2016 р. за №ВН 062162640932 (Т.1 а.с.51). 16.09.2016 Відділом містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації видавався будівельний паспорт на забудову земельної ділянки для ведення садівництва [ADDRESS] на території Стрижавської селищної ради громадянці [PERSON] на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно завіреної Стрижавською селищною радою, про що свідчить відповідь начальника відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації №01-04-111 від 24.07.2017 (Т.1 а.с.57). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67019096 від 31.08.2016, підставою виникнення права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1080 га, кадастровий номер 0520655900:02:004:0211, є: наказ, серія та номер: 2-3796/15-16 ст, виданий 22.04.2016, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (Т.1 а.с.52). Водночас, згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.442-10408/2-18 від 12.07.2018 про розгляд листа, Головним управлінням Дергеокадастру у Вінницькій області 22.04.2016 було видано наказ №2-3796/15-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», згідно якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту та надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Писарівської сільської ради Вінницького району площею 2,00 га із кадастровим номером 0520685200:01:001:0183, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03) (Т.1 а.с.22), що також підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.442-13293/2-17 від 14.11.2017, щодо розгляду звернення голови Стрижавської селищної ради Короленка Т.А. (Т.1 а.с.56). Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, за загальним правилом цивільні права, зокрема право власності, виникають із правомірних, а не протиправних дій. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно до положень, викладених в ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам; власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно ; право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням ; правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. При цьому, формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Відповідно до частини 2, пункту "б" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав ,і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. У частині другою статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі N 442/302/17 (провадження N 61-20491св19) зазначено, що "аналіз частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України, дає підстави для висновку, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить. Встановивши, що самочинна забудова, здійснена на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети цій особі, суди повинні з`ясувати: чи заперечує власник земельної ділянки проти визнання права власності на таку забудову за особою, що її здійснила; чи не порушує така забудова права на земельну ділянку інших осіб, а в разі зведення забудови на наданій земельній ділянці - чи не здійснено таку забудову з відхиленням від проекту або будівельних норм і правил, чиї права порушено такою забудовою". Судом по даній справі встановлено, що земельна ділянка на якій розташовано нерухоме майно вул. Алеї, без номера, смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, належить територіальній громади в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до статей 80 ЗК України та статей 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначена земельна ділянка ніколи не передавалась відповідачу під будівництво нерухомого майна, право власності чи користування за нею у визначеній законом спосіб та порядок на земельну ділянку оформлене не було. При чому, в судовому засіданні судом з`ясовано, що представник позивача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області заперечує проти визнання права власності на здійснені самочинні забудови за відповідачем. Окрім вказаного, суд при ухвалені даного рішення приймає до уваги також тривалу недобросовісну поведінку відповідача, яка не зважаючи на отримання двох рішень органу місцевого самоврядування про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1080 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в межах смт Стрижавка , і в подальшому як слідство, отриманих нею ( відповідачем) санкцій, остання продовжувала здійснювати самочинне будівництво на земельній ділянці територіальної громади. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі N 910/3009/18 (провадження N 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що "ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року у справі N 200/2192/18 (провадження N 61-19765св19) вказано, що «враховуючи, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS], який є предметом спору в цій справі, є об`єктом самочинного будівництва, то ефективним способом захисту порушених прав Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такого будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі N 442/302/17 (провадження N 61-20491св19) зазначено, що "задоволення вимоги про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого нежитлового приміщення за рахунок особи, яка здійснила таке самочинне будівництво є належним та ефективним способом захисту прав власника (користувача). Суд вважає, що зайняття відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211 з порушенням ЗК України і самочинне будівництво на неї одноповерхового житлового будинку, двоповерхового будинку незакінченого будівництвом та паркану із бутового каменю, потрібно розглядати як порушення права власності територіальної громади в особі Стрижавської селищній раді Вінницького району Вінницької області, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, тобто як негаторний позов. Прокурор в позовній заяві по даній справі просила суд зобов`язати відповідача повернути Стрижавській селищній раді земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від забудов. В свою чергу, при оцінці обраного позивачем способу захисту суду потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Водночас , неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (див. пункт 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18). Суд, з`ясувавши в розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх і застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (див. пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19). За таких умов, з метою забезпечення відсутності необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту в подальшому, суд по даній справі вважає за необхідне здійснити модифікацію позовної вимоги прокурора та привести її у відповідність до ефективного способу захисту, задольнивши позов, яким усунути перешкоди власнику Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області в користуванні земельною ділянкою площею - 0,108 га, з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, з цільовим призначенням:1.11.1 Автотехобслуговування, розташованої по [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] знести за власний рахунок самочинне будівництво: одноповерховий житловий будинок, двоповерховий будинок незакінченого будівництвом та паркан із бутового каменю, побудоване на земельній ділянці площею - 0,108 га , з кадастровим номером 0520655900:02:004:0211, з цільовим призначенням: 1.11.1 Автотехобслуговування, розташованої по [ADDRESS] . При чому судом при ухвалені даного рішення прийнято до уваги, що відповідач має зареєстроване у встановленому законом порядку інше місце проживання по [ADDRESS] , отже суд вважає , що даним рішення не позбавляє її конституційного права на житло ( ст. 47 Конституції України). Доводи приведені представником відповідача -адвоката Шлапаком В.С. в даному судовому засіданні стосовно відсутності права на представництво прокурором інтересів держави у цій справі, суд вважає хибними , та не буде повторно надавити їм оцінку, оскільки це було вже приведено судом при постановлені ухвали суду від 11.11.2020, якою відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача- адвоката Шлапака В.С. про залишення позовної заяви без розгляду за необґрунтованістю ( Т. 1 а.с. 159, 160). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення ( див. висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункти 52, 96)). Даний позов є негаторним, тому приписи про застосування позовної давності - не поширюються, у зв`язку з чим , в задоволені усної заяви представника відповідача - адвоката Шлапака В.С. про застосування строку позовної давності слід відмовити. Згідно до положень, викладених ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Станом на звернення прокурором до суду із даним позовом немайнового характеру ( 12.11.2019) , ставка судового збору за подачу юридичною особою позову до суду визначалася в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб і складала 1921 гривень. В свою чергу, прокурором до позову були додані два платіжних доручень від 07.10.2019 за №№ 1572 ( 1199 грн.),1573 ( 6496,14 грн.), а разом на суму -7695,14 гривень ( а.с.64,65) Оскільки позов прокурора був судом задоволений в повному обсязі, тому в відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури ( платника) слід стягнути у рахунок повернення сплаченого по справі судового збору - 1 921,00 гривень. В повернені решти частини сплаченого судового збору в розмірі 5774 гривень 14 копійок слід відмовити, як помилково сплачені в більшому розмірі.

Outcome: approved