Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в якому просить: - стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 66109, 83 грн., пеню у розміррі 14040, 64 грн., 3% річних - 3510, 16 грн., інфляційні втрати - 6809, 31 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 23.03.2019 року о 15 год. 15 хв. по Жулянському мосту в м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , об`їжджаючи перешкоду не переконався, що це буде безпечно і не створить іншим учасникам дорожнього руху , чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , який рухаючись в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на відбійник, внаслідок чого автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , отримав мехаічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.05.2019 року по справі №760/9068/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме у створенні аварійної обостановки для водія автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] . Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкового страхування АМ9031480 в АТ «СГ «ТАС» та полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу АМ/9031480, становить - 100000, 00 грн. та згідно договору добровільного комплексного страхування АZ11879971 від 05.07.2018 року - 50000, 00 грн., що у сумі виходить 150000, 00 грн. 18.07.2019 року страхова компанія надіслала лист у якому зазначила, що позивачу буде виплачено страхове відшкодування у розмірір 83890, 17 грн. 23.07.21019 року страхова компанія сплатила позивачу вищевказану суму. Проте позивач не погоджується з виплаченою сумою, та вважає що срахова компанія повинна доплатити страхове відшкодування. Відповідно до звіту зробленого на замовлення позивача №65/04/19 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.04.2019 року, варість відновлювального ремонту становить 268539, 98 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу становить 181449, 02 грн. З врахуванням викладеного, страхова компанія зобов`язана сплатити страховий ліміт з врахуванням франшизи (950 грн.). Отже, відповідач на думку позивача зобов`язаний сплатити 15000, 00 грн. В той же час, страхова компанія сплатила лише 83890, 17 грн. Окрім цього, позивач просить стягнути пеню, 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2021 року здійснено перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року у справі відновлено провадження. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що 23 березня 2019 року об 11 год. 55 хв. по Жулянському мосту, в місті Києві [PERSON] керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , об`їжджаючи перешкоду не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , який рухаючись в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на відбійник. При ДТП автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Як вбачається з постанови Солом`янького районного суду м. Києва від 10.05.2019 року у справі №760/9068/19 винним визнано водія [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч. 4 ст. 122 КУпАП (а.с. 7). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , яким на момент ДТП керував [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування АМ9031480 та полісом за договором добровільного комплексного страхування АZ11 879971 «Автоцивілка+Сервісний» СС від 05.07.2018 року. Відповіддю ПрАТ «СГ «ТАС» від 24.03.2021 року встановлено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу АМ/9031480 становить - 10000, 00 грн. та згідно договору добровільного комплексного страхування АZ11 879971 «Автоцивілка+Сервісний» СС від 05.07.2018 року- 50000, 00 грн. (а.с. 9). У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач звернулася до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, а згодом і заявою про виплату страхового відшкодування. Сторонами не заперечується, що ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] 83890, 17 грн. страхового відшкодування (а.с. 11). Однак, позивач не погодився з визначеним відповідачем розміром страхового відшкодування. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надав звіт №65/04/19 про оцінку вартості збитку нанесеного власникові пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.04.2019 року, відповідн одо якого вартість відновлювального ремонту тсановить 268539, 98 грн., варість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу становить 181449, 02 грн. (а.с. 12-30). Згідно наданого відповідачем звіту від 12.06.2019 року №0504 про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремноту КТЗ складає 193339, 67 грн., ринкова вартість - 256079, 20 грн. та вартість відновлювального ремонту з урахуванням кофіцієнту фізичного зносу КТЗ склаадає - 98329, 30 грн. (55-76). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст.36 п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У зв`язку з розбіжностями в поданих сторонами звітах, а також на клопотання представника позивача, суд призначав по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Відповідно до висновку від 19.04.2023 року №СЕ-19/22/38908-АВ, вартість матріального збитку, завданого власнику КТЗ складає 101434, 51 грн., а ринкова вартість автомобіля станом на 23.03.2019 року - 177618, 77 грн. (а.с. 131-161). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] (висновок експерта №СЕ-19-22/38908-АВ від 19.04.2023 року) суду пояснив, що деталі двері З Л, Боковина З ЗШ Л, армотизатор П. Л. згідно методики визначення обсягу ремонтних дій при встановлені розміру матеріального збитку та на думку експерта підлягають ремонту, а не заміні. Разом з тим, допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] (звіт №65/04/19 від 15.04.2019 року) пояснив, що відповідно до дієї ж методики та на переконливу думку експерта двері З Л, Боковина З ЗШ Л, Амортизатор П.Л. підлягають заміни, оскільки взгалі у казаних деталях (дверях) відсутня велика частина металу в зв`язку з чим двері диформовані. Отже, суд, дослідивши матеріали справи, зокрема наявні в матеріалах справи висновки та звіти щодо визначення вартості матеріального збитку, та допитавши експертів, суд не бере до уваги наданий відповідачем звіт №0504 від 12.06.2019 року та висновок експерта від 19.04.2023 року №СЕ-19/22/38908-АВ, оскільки такі спростовані наданим позивачем звітом від 15.04.2019 року №65/04/19, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить - 268539, 98 грн., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу - 181449, 02 грн. З урахуванням того, що ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача сплачено 83890, 17 грн., суд вважає, що з ПрАТ «СГ «ТАС» необхідно стягнути недоплачене страхове відшкодування в межах стрвахового ліміту в розмірі 66109, 83 грн. (10000, 00 грн. + 50000, 00 грн.= 150000, 00 грн. - 83890, 17 грн. = 65159, 83 грн.). Враховуючи наведене, положення статтей 12, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.133 ЦПК України, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми недоплаченого страхового відшкодування є підставними і підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Нормою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить із того, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. При цьому боржником у таких правовідносинах є страховик заподіювача шкоди внаслідок ДТП, а кредитором особа, якій завдано шкоди внаслідок ДТП. Сам заподіювач шкоди стає боржником, як і вказувалось вище, лише у випадку недостатності виплаченої суми страхового відшкодування для покриття завданої ним шкоди і лише в частині непокритого розміру шкоди або у випадку правомірної відмови у виплаті страхового відшкодування. Оскільки ж приписи ст.625 ч.2 ЦПК України поширюються на всі види грошових зобов`язань (не тільки договірних, а й деліктних), потерпіла в ДТП особа має право вимагати від кредитора - страховика винної в ДТП особи (при певних випадках і від винної в ДТП особи) виплати їй передбачених ст.625 ч.2 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму невиплаченої/простроченої суми страхованого відшкодування (різниці між розміром завданої шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування - від винної в ДТП особи) за весь час прострочення. Близькі за змістом правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17, від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі №761/6406/16-ц, від 18 березня 2020 року по справі №760/6938/16-ц, від 04 листопада 2020 року по справі №520/17859/19. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тому проценти та інфляційні втрати нараховуються кредитором боржнику незалежно від сплати останнім неустойки (пені), передбаченої договором або законом, за невиконання або неналежне виконання грошового зобов`язання. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовим висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі №761/6406/16-ц, від 04 листопада 2020 року по справі №520/17859/19. Підсумовуючи вищевикладене та перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення пені у розмірір 14040, 64 грн., 3% річних у розмірі 3510, 64 грн. та інфляційних витрат - 6809, 31 грн. Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За приписами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ "СК "ТАС" на користь [PERSON] відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 980, 00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved