Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилась спадщина, а саме на 1/12 частку житлового будинку в [ADDRESS] , належної спадкодавцю. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні. У зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт належності 1/12 частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] спадкодавцю [PERSON] , померлої [INFO] . Визнати за позивачкою право власності на 1/12 частку вказаного спірного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно належне останній, зокрема й на 1/12 частку житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Встановлено, що вказаний спірний житловий будинок належав батькам позивачки [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за №2304 від 01.02.1970, що випливає з Договору дарування від 29.04.1987, (вказаний правовстановлюючий документ загублено при житті спадкодавців). Після смерті [INFO] батька позивачки, його частку у вказаному спадковому майні успадкували позивачка та його дружина, мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 19.02.1987, зареєстрованого під №256. Відповідно до Договору дарування від 29.04.1987 мати позивачки [PERSON] подарувала 2/3 житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , [PERSON] зятю дарувальниці, та [PERSON] сину дарувальниці та брату позивачки. Брат позивачки [PERSON] помер [INFO] та його частку, а саме 1/3 згаданого спірного житлового будинку, прийняла проте не оформила мати померлого та позивачки у справі [PERSON] , після смерті якої, вказану частку успадкувала позивачка, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за №338. Водночас, 1/12 частку житлового будинку, яка залишилась та належна на праві власності [PERSON] , померлої [INFO] , позивачка успадкувати не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне спадкове майно. Вище встановлене цілком підтверджується зазначеними письмовими доказами, а також копією спадкової справи №100/2020, зведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , а тому, відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж Кодексу, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж Кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, у спірних правовідносинах необхідно керуватися положеннями ЦК України (в редакції 1963 року). Нормами статті 524 ЦК України (в\~редакції 1963\~року) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року позивачка відноситься до спадкоємців першої черги. Зі свідоцтва про право на спадщину від 18.03.2021, виданого позивачці на майно померлої [PERSON] , вбачається, що позивачка, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року, спадщину прийняла. Також, відповідно до ч.1 ст. 6 ЦК України (в\~редакції 1963\~року) встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Тобто, за змістом ст.6 ЦК України (в\~редакції 1963\~року) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, яка в свою чергу спадщину прийняла, спадкодавцю на праві власності належала 1/12 частка у вищенаведеному спірному нерухомому майні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Обраний позивачами спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved