Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~приватного нотаріуса\~Вінницького міського\~нотаріального округу\~ Оленченко Олени\~ Олександрівни про\~ визнання недійсним\~договору дарування\~квартири. Позов мотивовано тим, що згідно договору дарування квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., який був укладений 19.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON] квартиру площею 41,9 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 19.10.2021року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60993022 від 19.10.2021, (номер запису про право власності: 1577). На розгляді Вінницького міського суду перебуває справа № 127/11314/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТОВ «ДАХ ПРОМ», третя особа: [PERSON] про поділ майна. Відповідно, достовірно знаючи, що подарована квартира може бути включена до спільно нажитого майна та, відповідно може бути поділена (відчужена) позивачка подарувала квартиру своєму сину - [PERSON] . Проте, [PERSON] не передала драчу 0.1. ні ключів від квартири, ні правовстановлюючих документів. З даного договору дарування вбачається, що сторони договору не вбачається та таких доказів не має, що сторони договору вчинили будь-які дії на виконання такого правочину - здійснили передачу такого майна, факт користування даним майном [PERSON] . Судом встановлено, що при укладенні договору дарування сторони знали, що готується позивачем позовна заява про поділ майна та, відповідно, подарована квартира мала увійти до майна, що підлягає поділу. Виходячи з викладеного, договір дарування квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., який був укладений 19.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] є фіктивним та підлягає скасуванню. Просить визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., який був укладений 19.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] . Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60993022 від 19.10.2021, 13:34:13, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. (номер запису про право власності: 1577). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.03.2023року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~22.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не з`явилися надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився надав суду відзив, згідно якого просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., який був укладений 19.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON] квартиру площею 41,9 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 19.10.2021року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60993022 від 19.10.2021, (номер запису про право власності: 1577). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною 1 статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка (ч. 4 ст. 722 ЦК України). На розгляді Вінницького міського суду перебуває справа № 127/11314/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ТОВ «ДАХ ПРОМ», третя особа: [PERSON] про поділ майна. Відповідно, достовірно знаючи, що подарована квартира може бути включена до спільно нажитого майна та, відповідно може бути поділена (відчужена) позивачка подарувала квартиру своєму сину - [PERSON] . Проте, [PERSON] не передала [PERSON] ні ключів від квартири, ні правовстановлюючих документів. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів відноситься визнання правочину недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Згідно з частиною п`ятою статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторони не вчинили будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є «порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що відповідно статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. З даного договору дарування вбачається, що сторони договору не вбачається та таких доказів не має, що сторони договору вчинили будь-які дії на виконання такого правочину - здійснили передачу такого майна, факт користування даним майном [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зазначила, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на таке майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Вказаний висновок знайшов підтвердження в постанові Верховного Суду №754/2738/20 від 16.08.2022. Враховуючи викладене, та те, що при укладенні договору дарування сторони знали, що готується позивачем позовна заява про поділ майна та, відповідно, подарована квартира мала увійти до майна, що підлягає поділу, суд приходить до висновку, що договір дарування квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Оленченко О.О., який був укладений 19.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] є фіктивним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16, 203, 234, 626, 638, 717 ЦК України,

Outcome: approved