Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Представник\~ позивача\~ Ляр Д. Ю. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» борг за кредитним договором\~про надання банківських послуг №б/н від 20.10.2016 заборгованість у розмірі 43255 грн 51 коп. станом на 23.08.2023. Також просить стягнути з відповідача судові витрати\~у розмірі\~2684\~грн. 00\~коп., як сплачений судовий збір при поданні позову. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20.10.2016. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевняння Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ «ПРИВАТБАНК» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнту. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідач підтверджує той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договір (ст.1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 23.08.2023 має заборгованість у розмірі 43255 грн 51 коп., яка складається з наступного: 35093 грн 25 коп. заборгованість за кредитом, 8162 грн 26 коп. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом. Ухвалою від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. На підтвердження\~своїх вимог\~ позивачем\~надано копію\~Анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~і Правил\~надання банківських\~послуг у ПриватБанку від 20.10.2016 підписану відповідачем [PERSON] в якій зазначено, зокрема, що вона разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті складають договір про надання банківських послуг.\~\~При цьому у підписаний відповідачем анкеті-заяві відсутня будь-яка інформація про намір отримати ним кредитну картку. Також відсутня інформація про розмір кредитного ліміту. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який має чотири різні види тарифів та не має будь-яких позначок, які б вказували, який саме вид тарифу був обраний відповідачем та чи взагалі він ознайомився із цими тарифами. До позову додано роздруківку із сайту «Умов та Правил надання банківських послуг», який не містить будь-яких позначок, що б вказували на ознайомлення відповідача з саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку. Крім цього, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви, на яку посилається представник позивача , до позовній заяви не додана. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (20 жовтня 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом 09 жовтня 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяги з Тарифів і Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 20.10.2016; 20.10.2016 встановлено кредитний ліміт 0,00 грн; 20.03.2017 кредитний ліміт збільшений до 500 грн 00 коп., 14.10.2017 кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн; 18.10.2017 кредитний ліміт збільшений до 500 грн 00 коп.; 25.09.2018 кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн; 22.052019 кредитний ліміт збільшений до 1000 грн 00 коп.; 26.03.2020 кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн 00 коп.; 20.22.2020 кредитний ліміт збільшений до 30000 грн 00 коп.; 09.04.2021 кредитний ліміт збільшений до 37000 грн 00 коп.; 09.01.2023 кредитний ліміт зменшений до 37000 грн.; 20.01.2023 кредитний ліміт зменшений до 37000 грн 00 коп.; 31.01.2023 кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн. Отже, станом на 20.10.2016 (дата відкриття рахунку № [NUMBER] ) кредитний ліміт позивачем не встановлювався, лише 20.03.2017 був встановлений кредитний ліміт у розмірі 500 грн 00 коп. Відповідно до довідки наданої позивачем між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким були надані наступні кредитні картки : 20.10.2016 - Картка Універсальна [NUMBER] , термін дії 08/20; 22.05.2019 карта «Універсальна» [NUMBER] , термін дії 10/22. При цьому, наступна картка видана, коли термін дії попередньої не закінчився. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.10.2016, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 23.08.2023 погашено заборгованості за тілом кредиту 215949 грн 46 коп. Заборгованість за тілом кредиту складає 35093 грн 25 коп., заборгованість за простроченими відсотками складає 8162 грн 26 коп., всього 43255 грн 51 коп. Проте, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому виникла заборгованість; не містить даних про наявність на день підписання анкети-заяви кредитного ліміту; не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, лише зазначено, що розрахунок заборгованості за договором б/н від 20.10.2016 укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 23.08.2023. При цьому, розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом наявності заборгованості. Виписки із особового рахунку відповідача про рух коштів, на який посилається представник позивача, суду не надано, в матеріалах справи такі виписки або будь-які інші документи на підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за договором відсутні. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно частин 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, одним з яких є примусове виконання обов`язку в натурі (присудження до виконання обов`язку в натурі). Згідно зі статтею 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту укладення із відповідачем договору на умовах, зазначених позивачем, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed