Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вище вказаним позовом, про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. В обґрунтування якого зазначила, що постановами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2022 року у справі №629/2483/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та від 23.12.2022 року у справі №2481/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 4 ст.85 КУпАП, провадження у справах закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справ строку накладання адміністративного стягнення. Зі змісту постанов вбачається, що 17.08.2022 року о 20-00 год. на Краснопавлівському водосховищі поблизу с. Браїлівка, Лозівського району, Харківської області [PERSON] разом з [PERSON] ловили рибу забороненими знаряддями лову водних біоресурсів, рибацькими сітками у кількості 2-х штук з човна ПВХ, впіймали рибу в кількості: судак-2 екз., карась сріблястий 5 екз., загальною вагою 2,0 кг, чим порушили п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства України» та завдали збитки рибному господарству України на суму 15079 грн. У зв`язку з тим, що відповідачами вказані збитки не відшкодовано, представник позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок адміністративного правопорушення у розмірі 15079,00 грн. перерахувавши їх на р/р [NUMBER] , МФО 899998; Одержувач: ГУК Харків обл/МТГ Лозова; код ЄДРПОУ 37874947; Банк: Казначейство України (ел.адм. подат.), а також сплачений судовий збір. Представник позивача Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області Тарабара Ю.В. у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судові засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. З заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не зверталися, відзив на позов не подали. В судове засідання призначене на 19.10.2023 відповідачі відмовилися отримувати судову повістку, що підтверджується конвертами, які повернулись до суду з позначкою «адресат відмовився». Представник третьої особи Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області (Харківський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надали, також не подали відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2022 року провадження у справі №629/2483/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.12.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Провадження у справі №629/2481/22 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення. Зі змісту постанов вбачається, що 17.08.2022 року о 20-00 год. на Краснопавлівському водосховищі поблизу с. Браїлівка, Лозівського району, Харківської області [PERSON] разом з [PERSON] ловили рибу забороненими знаряддями лову водних біоресурсів, рибацькими сітками у кількості 2-х штук з човна ПВХ, впіймали рибу в кількості: судак-2 екз., карась сріблястий 5 екз., загальною вагою 2,0 кг, чим порушили п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства України» та завдали збитки рибному господарству України на суму 15079 грн. Питання про стягнення збитків, завданих рибному господарству, не вирішувалося. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується. Отже, обставини, встановлені постановами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2022 року (справа № 629/2483/22, номер провадження 3/629/596/22), від 23.12.2022 року (справа №629/2481/22, номер провадження 3/629/594/22) є встановленими та не підлягають доказуванню. Розмір заподіяної шкоди підтверджено розрахунком матеріальної шкоди завданої [PERSON] до протоколу №004945 від 17.08.2022 про адміністративне правопорушення спільно з [PERSON] до протоколу №004946 від 17.08.2022 про адміністративне правопорушення, згідно якого сума завданої шкоди складає 15079 грн. Пунктом 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до ст.66\~Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450\~ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету\~Міністрів України\~від 19\~січня 1998\~року №32 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або від 21 квітня 1998 р. №521. Згідно ст.60\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» посадові особи центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Також відповідно до ст.10\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№895\~від 30.09.2015 Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п.7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно ст.40\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно дост.1166\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.6.3. Правил любительського і спортивного рибальства застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству, внаслідок порушення Правил рибальства. Порушення у сфері охорони, використання і відтворення водних біоресурсів спричиняють шкоду інтересам держави внаслідок вилучення певних видів біоресурсів з їх природного середовища та необхідності фінансування державою заходів щодо їх відновлення. Крім того, невідшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог відповідачі в порушення вимог ст. 81 ЦПК України суду не надали. З боку відповідачів суду не надано доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, та не доведено належними доказами відшкодування завданих збитків в добровільному порядку. Згідно ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря. Водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] , [PERSON] внаслідок своїх неправомірних дій завдали збитки рибному господарству України, які в добровільному порядку ними не відшкодовані, що є їх обов`язком, суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. За таких обставин,

Outcome: approved