Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

В березні\~2023\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, який мотивувало тим, що 12 грудня 2018 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/380805/82/492424 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом у розмірі 33274,18 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 12 грудня 2024 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 47,9%. 20 вересня 2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №014/380805/82/492424 від 12 грудня 2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07 лютого 2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 88958,14 грн. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 88958,14 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. 20 червня 2023 року до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника прав та обов`язків позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС». Ухвалою від 20 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», як правонаступника позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, відповідно до клопотання просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлені судом строки відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №014/380805/82/492424 від 12 грудня 2018 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: кредитного договору №014/380805/82/492424 від 12 грудня 2018 року з додатками до нього, паспорта споживчого кредиту, заяви-анкети для отримання кредиту, виписки по рахунку (а.с.8-16, 17-24, 25-28, 34-39) 20\~вересня 2019\~року між\~ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль»\~та ТОВ\~«Вердикт капітал»\~укладено договір\~відступлення права\~вимоги №114/2-19-F,\~відповідно до\~якого ПАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» відступило\~на користь\~ТОВ «Вердикт\~капітал» права\~грошової вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами,\~у тому\~числі і\~за кредитним\~договором №014/380805/82/492424\~від 12\~грудня 2018\~року,\~що підтверджується\~копіями договору\~відступлення права\~вимоги №114/2-19-F\~з додатками\~до нього,\~нової редакції\~статуту ТОВ\~«Вердикт капітал»\~(а.с.\~43-53,\~56-70)\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кампсіс фінанс» згідно договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09 березня 2023 року, право грошової вимоги до божника за кредитним договором №014/380805/82/492424; при цьому ТОВ «Кампсіс фінанс» набуло статусу кредитора по відношенню до боржника, що підтверджується копіями договору №09-03/23 з додатками до нього (а.с.111-131) 12 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено договір №12-05/23 про відступлення прав вимоги від 12 травня 2023 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №014/380805/82/49242; при цьому, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу кредитора по відношенню до боржника, що підтверджується копіями договору з додатками (а.с.132-154) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 40-42) станом на 07 лютого 2023 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 88958,14 грн., з яких: 32386,39 грн. заборгованість за кредитом, 6710,74 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 46156,72 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 3704,29 грн. пеня. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/380805/82/492424 від 12 грудня 2018 року у розмірі 88958,14 грн. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 9000 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 2684\~гривні та\~витрати на\~правову допомогу\~в розмірі\~3000\~гривень.

Outcome: approved