Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] \~15.02.2023\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~про позбавлення\~батьківських прав\~та встановлення\~опіки,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідачі\~є її\~батьками.\~Окрім неї\~у відповідачів\~є ще\~двоє малолітніх\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які доводяться\~їй рідними\~братом та\~сестрою.\~Відповідачі разом\~не проживають\~з 2014\~року,\~діти спочатку\~проживали разом\~з матір`ю,\~а з\~2017\~року стали\~проживати разом\~з батьком.\~Проте,\~у червні\~2022\~року її\~брат [PERSON] \~втік від\~свого батька,\~прийшов до\~неї додому\~та повідомив,\~що не\~має бажання\~повертатися до\~батька додому,\~оскільки він\~постійно знаходиться\~в стані\~алкогольного сп`яніння,\~умов для\~проживання дітей\~не має,\~брати участі\~у вихованні\~дітей він\~припинив.\~Її брат\~залишився проживати\~разом з\~нею,\~а через\~деякий час\~вона забрала\~до себе\~і молодшу\~сестру [PERSON] ,\~проживають всі\~разом,\~вона займається\~їх вихованням,\~діти знаходяться\~на повному\~її утриманні.\~Мати дітей\~також повністю\~самоусунулася від\~виховання дітей\~та спілкування\~з ними,\~як і\~батько,\~з червня\~2022\~року вони\~не цікавилися\~їх життям\~та здоров`ям,\~участі в\~матеріальному утриманні\~не приймали.\~Оскільки відповідачі\~своїми діями\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків по\~вихованню дітей,\~тому вона\~вимушена звернутися\~до суду\~з даним\~позовом,\~в якому\~просила позбавити\~відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та призначити її опікуном над малолітніми братом та сестрою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.\~ Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] малолітній [PERSON] народився [INFO] в с.Петрове Знам`янського району Кіровоградської області, про що Петрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 03.08.2011 зроблено відповідний актовий запис №8. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] малолітня [PERSON] народилася [INFO] в с.Петрове Знам`янського району Кіровоградської області, про що Петрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 05.07.2012 зроблено відповідний актовий запис №15. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Позивачка є рідною сестрою малолітніх [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (виданим 13.03.2019 повторно) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мати дітей (відповідачка у справі) проживає по [ADDRESS] разом зі співмешканцем, житло розміщене в одноповерховому цегляному будинку, який складається з 4 кімнат, опалення пічне, газове та електропостачання в будинку відсутнє, санітарно-гігієнічні умови проживання не задовільні, покриття на підлозі відсутнє, стіни мають обдертий вигляд, для дітей не обладнані місця для сну та проведення дозвілля, продуктами харчування сім`я забезпечена частково. Малолітні діти за даною адресою не проживають, їх мати та її співмешканець не працюють, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 27.09.2022. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Суботцівської сільської\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області №219\~від 26.09.2023,\~є доцільнимпозбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З наданого висновку судом також встановлено, що відповідачка за місцем проживання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, доходи отримує від тимчасових заробітків. В житловому будинку безлад, антисанітарія, холодно, відсутні електро- та газопостачання, продукти харчування. Свій неналежний догляд за своїми дітьми відповідачка пояснює відсутністю коштів на підключення енергопостачання, забезпечення дітей продуктами харчування, засобами гігієни, шкільним приладдям та одягом, та, в свою чергу, не заперечує проти позбавлення батьківських прав стосовно її малолітніх дітей. Крім того, згідно з висновком органу\~опіки та\~піклування в\~особі виконавчого\~комітету Знам`янської\~міської ради\~Кіровоградської області\~№23П-762/1\~від 03.08.2023,складеним на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №9 від 26.07.2023), є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З наданого висновку судом також встановлено, що відповідач тривалий час проживає один за адресою: [ADDRESS] , де характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, доходи отримує від тимчасових заробітків, в житловому приміщення безлад та антисанітарія. Матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, про стан їх здоров`я не турбується, участі у вихованні не приймає, життям дітей не цікавиться, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, весь обсяг по утриманню, вихованню, навчанню та розвитку дітей виконує їх рідна сестра [PERSON] . З`явившись до служби у справах дітей, відповідач написав заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав стосовно його малолітніх дітей. Як вбачається з довідки, виданої Володимирівським старостинським округом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області 25.11.2022 за №68913, позивачка проживає по [ADDRESS] разом з чоловіком, двома малолітніми дітьми та малолітніми рідними братом [PERSON] та сестрою [PERSON] . Згідно з актом обстеження умов проживання №30 від 27.09.2022 квартира складається з 4 кімнат, в наявності ванна, санвузол, центральне водопостачання, газове індивідуальне опалення. Позивачка має добрий стан здоров`я, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Відповідно до педагогічних характеристик малолітні [PERSON] та [PERSON] з 13.12.2022 є учнями 5 класу Володимирівської філії Мошоринського ліцею Суботцівської сільської ради, навчальний процес не викликає у дітей інтересу, здатні засвоювати матеріал, але пасивні під час уроків, до себе вимогливі, мають хорошу фізичну форму, всі необхідні трудові навички, прислухаються до вчителів. Проживають з сестрою, намагаються прислухатися до її порад та допомагають по господарству. Мати їх вихованням та навчанням не займається, батько авторитетом не користується. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині 1 ст.9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 СК України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1 ст.155 СК України). Взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване зазначеним положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, ст.8 Конвенції вимагає, щоб органи влади встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п.2 ч.1 ст.164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст.166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 03.08.2022 у справі №306/7/20, від 07.12.2022 у справі №562/2695/20, від 11.01.2023 у справі №461/7447/17. Як встановлено судом, відповідачі не вчиняють жодних належних дій, спрямованих на виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку їх природних здібностей. Також відповідачі і надалі не бажають брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей, бажання налагодити з ними стосунки відсутнє, проти позбавлення батьківських прав не заперечували, про що відповідачка заявила як під час судового розгляду, так і під час спілкування з органами опіки та піклування, а відповідач висловився у письмовій заяві, адресованій органу опіки та піклування. З наданих суду доказів судом встановлено, що відповідачі повністю самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не проявляють батьківської турботи, не цікавляться їх життям та навчанням, станом здоров`я, не забезпечують необхідним одягом, харчуванням, не турбуються про зовнішній вигляд, фізичний і духовний розвиток, не створили умови для належного проживання дітей. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачі ухиляються від виховання та утримання своїх малолітніх дітей та свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст.150 СК України, не вживають заходів для задоволення життєво важливих потреб дітей, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно зі ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, це, зокрема, діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Особисті якості позивачки відповідають вказаним у ст.63 ЦК України вимогам, що підтверджується матеріалами справи. Обставин, передбачених ст.64 ЦК України, з урахуванням яких позивачка не може бути піклувальником, судом не встановлено. Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини, затвердженим рішенням виконавчого комітету Суботцівської сільської\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області №230 від 24.10.2023, є доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітніми братом та сестрою [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене та виходячи з інтересів дітей, суд вважає за можливе призначити позивачку опікуном над малолітніми братом та сестрою, а тому вимоги позивачки і в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, ч.2, 3\~ст.166 СК України\~передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3\~ст.181\~СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.1 ст.182\~СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~ З огляду\~на викладене\~та враховуючи,\~що відповідачі\~зобов`язані\~утримувати дітей\~до досягнення\~ними повноліття,\~створювати необхідні\~умови для\~їх розвитку\~та життя,\~тому суд\~визначає до\~стягнення з\~кожного з\~відповідачів на\~користь позивачки\~на утримання малолітніх\~дітей [PERSON] \~та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, розпочавши стягнення з дати подання позову до суду. Судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved