Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Свої вимоги обґрунтує тим, що 07.02.1997 року уклав шлюб з [PERSON] і під час подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини у свідоцтві про її народження вказаний він. Вказує, що шлюбне життя між ними не склалося і рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2018 року шлюб між ними розірваний. Зазначає, що на даний час у нього виникають сумніви у підтвердженні кровних зв`язків із дитиною [PERSON] і дану обставину може підтвердити лише судово-біологічна експертиза. У зв`язку з чим, просить виключити його з актового запису №1022 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області від 06.05.2010 року як про батька. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2023 року у даній справі призначено судово-біологічну експертизу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1022, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). Із матеріалів справи слідує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.02.2021 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (1618-15), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07.05.2009 року). Як вбачається із висновку експерта №СЕ-19/103-23/6877-БД від 20.09.2023 року, біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , виключається (а.с. ). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запис) про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народженняє підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі, а саме: 992,40 грн. судового збору та 10109,11 грн. за проведення судової експертизи.

Outcome: approved