Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності на 1 / 2 частку домоволодіння по [ADDRESS] , посилаючись на придбання його у період шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , за життя якої ними було придбано указане домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 1999 року та земельну ділянку за цією ж адресою. За життя дружина склала заповіт на сина, [PERSON] , на належну їй частку майна. 30 липня 2021 року нотаріусом йому було видано свідоцтва про право власності на 1/ 2 частку спільного майна подружжя та сину свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/ 2 частку спадкового майна земельну ділянку площею 0,1000 га по [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння було відмовлено у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Тому син звернувся до суду і рішенням суду від 18 липня 2023 року встановлено факт належності за життя дружині [PERSON] спірного домоволодіння і визнано за відповідачем право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті матері на 1/ 2 частку домоволодіння. Тому з метою належного оформлення права власності, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та\~відкрито провадження\~у справі,\~розгляд справи\~ухвалено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження,\~призначено підготовче\~судове засідання.За клопотанням позивача витребувано письмові докази. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, у матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності: позивач на вимогах наполягає, відповідач позов визнає. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 травня 1999 року, [PERSON] було придбано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , право власності на указане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] в КП ДОР «Криворізьке БТІ» ( а.с. 13). [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 12 ). 30 липня 2021 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 1 /2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу з [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 гектарів по [ADDRESS] ( а.с. 21 ) . Постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 30 липня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , на будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на новостворене нерухоме майно на ім.»я померлої. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року у справі № 211/2307/23, встановлено факт належності за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв. м., житловою площею 58, 7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/ 2 частину домоволодіння у складі: житлового будинку літ. «Е» загальною площею приміщень 141,2 кв.м., житловою площею 58,7 кв.м., сараю літ. «Ж», альтанки літ. «З», № 1 - огорожі, № 2 - воріт, ІІ - замощення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Рішення не оскаржено, набрало законної сили. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У\~разі поділу\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. За\~рішенням суду\~частка співвласника\~може бути\~збільшена або\~зменшена з\~урахуванням обставин,\~які мають\~істотне значення. У\~разі поділу\~майна між\~співвласниками право\~спільної сумісної\~власності на\~нього припиняється (частини 1-3 статті 372 ЦК України). Пунктом 12\~Пленуму Верховного\~Суду України\~Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування 30.05.2008\~N\~7\~роз`яснено,\~що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За правилом статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, встановивши, що спірне домоволодіння придбано за життя [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , відповідач факту спільності майна не заперечував, суд доходить до висновку, що зазначений житловий будинок належав подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами третьою, четвертою статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено про відсутність вимоги щодо відшкодування судових витрат..

Outcome: approved