Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. 04 березня 1998 року, згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П. за реєстровим номером 664, заявницею було придбано будинок з господарчим будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м.. У зазначеному документі її прізвище вказано як [PERSON] , а в паспорті громадянина України та інших документах, її прізвище вказано, як [PERSON] . На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу заявниця не звернула уваги на неправильність написання свого прізвища і лише після того, як вирішила зареєструвати право власності на будинок, оскільки Марганецьким БТІ до 2012 року не були внесені відомості про державну реєстрацію права власності на належний заявниці будинок (після 2012 року повноваження БТІ щодо реєстрації права власності були припинені), виявила наявність помилки у договорі купівлі-продажу, яка перешкоджає їй використовувати її власність на її розсуд, так як вона не може замовити та виготовити технічний паспорт на її домоволодіння. В з в`язку з цим вона звернулася до державного реєстратора з питання реєстрації права власності. Державним реєстратором заявниці було надано рішення №69452580 від 26 вересня 2023 року про відмову в проведенні реєстраційних дій та було роз`яснено, що належним способом вирішення проблеми є подача до суду заяви про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу. Заявник до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явилася та повідомлена належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику\~ в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 березня 1998 року, згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П. за реєстровим номером 664, заявницею було придбано будинок з господарчим будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м.. У зазначеному документі її прізвище вказано як [PERSON] , а в паспорті громадянина України та інших документах, її прізвище вказано, як [PERSON] . На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу заявниця не звернула уваги на неправильність написання свого прізвища і лише після того, як вирішила зареєструвати право власності на будинок, оскільки Марганецьким БТІ до 2012 року не були внесені відомості про державну реєстрацію права власності на належний заявниці будинок (після 2012 року повноваження БТІ щодо реєстрації права власності були припинені), виявила наявність помилки у договорі купівлі-продажу, яка перешкоджає їй використовувати її власність на її розсуд, так як вона не може замовити та виготовити технічний паспорт на її домоволодіння. В з в`язку з цим вона звернулася до державного реєстратора з питання реєстрації права власності. Державним реєстратором заявниці було надано рішення №69452580 від 26 вересня 2023 року про відмову в проведенні реєстраційних дій. На цей час дана помилка є перешкодою у розпорядженні належної заявниці на праві власності будинку. Згідно паспорту громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці записано як « [PERSON] ». Отже, з вказаних документів можна зробити висновок, що « [PERSON] » та « [PERSON] » одна й та сама особа. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації її права для посвідчення правочину на будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності, договору купівлі-продажу будинку з господарчим будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П. 04 березні 1998 року, належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved