Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Кісілевича О.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивачка вважає неможливим. Ухвалою суду від 22.06.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, від її представника адвоката Кісілевича О.М.. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, а також заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Оскільки позивачка не висловила побажання щодо вибору прізвища після розірвання шлюбу, суд на підставі ст. 113 Сімейного кодексу України залишає [PERSON] прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved