Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.09.2023 [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до виписки із погосподарських книг Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області в с. Любовичі за частиною будинку по [ADDRESS] , в період 1947-1949 рр. рахувалася суспільна група господарства колгоспники у складі сім`ї: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1942 року побудови. У період 1961-1963 рр. за цією ж адресою рахувалася суспільна група господарства колгоспники з головою двору [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1950 року побудови. У період 1971-1973 рр. по [ADDRESS] рахувалася сім`я з головою двору [PERSON] , яка проживала з синами [PERSON] та [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1970 року побудови, а співвласниками домоволодіння вказаний [PERSON] . Тобто [PERSON] згідно з записами у погосподарський книзі значиться співвласником житлового будинку у наступні періоди: 1974-1976 рр., 1977-1979 рр. Починаючи з 1980 року особові рахунки по житловому будинку [ADDRESS] були розділені на окремі на дві сім`ї: голова двору [PERSON] , голова двору [PERSON] . За частиною будинку по вулиці Героїв України, 146 за 1980-1982 р.р. за номером об`єкта № 151 рахувалася суспільна група господарства - колгоспники у складі сім`ї : голова двору [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] , а/з № 5) та дружина [PERSON] , [INFO] . З 1991-1995 роки голова двору [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , а/з № 16. З 1996 -2000, 2001- 2005 р.р. головою двору частини житлового будинку по [ADDRESS] рахувався [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] а/з 160 від 20.03.2004 р. Будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] , матері позивача, яка померла [INFO] . Фактично з дня свого народження до цього часу позивач постійно проживав у частині будинку [ADDRESS] , яка належала за життя його батькам та діду з бабою. У липні 2023 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до Малинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18.08.2023 року по справі № 283/1720/23 відмовлено в задоволенні позову. Цим рішенням суд встановив, що «По своїй суті домоволодіння по [ADDRESS] від часу побудови перебувало у користуванні однієї сім`ї. У період 1971-1973рр. сім`я поділилася на два господарства. Власником однієї частини був [PERSON] , 1911 р.н., а в іншій частині будинку проживала його донька [PERSON] ( [PERSON] зі своєю сім`єю. При цьому відомості про інших дітей [PERSON] , а саме: [PERSON] , 1936 р.н., [PERSON] , 1931 або 1937 р.н., [PERSON] , 1948 р.н. та [PERSON] , 1950 р.н., які є спадкоємцями майна своїх батьків [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] (померла [INFO] ), в матеріалах справи відсутні. Позивач є сином [PERSON] . Всі інші діти [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , померли». Відмовляючи в задоволенні позову про визнання права власності за набувальною давністю суд зазначив, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відмовляючи у задоволенні позову суд зазначив,що [PERSON] не позбавлений можливості успадкувати майно після смерті матері та брата, оформивши його в нотаріальному порядку. Рішення Малинського районного суду Житомирської області, яким встановлені зазначені вище обставини, набрало законної сили 19.09.2023 року. Відповідно до листа Малинської державної нотаріальної контори від 19.09.2023 року № 02-14/627 зазначено, що приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. була заведена спадкова справа № 49/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем на спадкове майно є її син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.09.2023 року спадкової справи. 26.09.2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] після смерті моєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на 50/100 житлового будинку постановою нотаріуса від 26.09.2023 року № 02-14/646 позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок та відсутністю реєстрації його у встановленому законом порядку. Позивачу рекомендовано звернутись до Малинського районного суду із позовом про встановлення права власності на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на 50/100 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 02.08.2023 до суду надійшла заява від старости Любовицького старостинського округу Мельника В.Г., який діє в інтересах Малинської міської ради Житомирської області на підставі довіреності №166 від 25.07.2023, згідно з якою представник просив проводити розгляд справи без його участі та при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Суд відповідно до ст.ст.\~200,\~223,\~247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3, 4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.\~206,\~207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] ) складався та складається з двох частин. З виписки із погосподарських книг Любовицької сільської ради №169 від 07.11.2021, по житловому будинку по [ADDRESS] , вбачається наступний облік господарів будинку. У період з 1947 по 1949 рр. проживає суспільна група господарства колгоспники з наступним складом сім`ї: голова двору [PERSON] , 1911 р.н.; дружина [PERSON] , 1912 р.н.; син [PERSON] , 1936 р.н.; син [PERSON] , 1931 або 1937 р.н.; донька [PERSON] , 1941 р.н.; донька [PERSON] , 1948 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1942. У період 1950-1952 рр: до складу сім`ї додається донька [PERSON] , 1950 р.н. У період 1953-1955 рр, 1955-1957 рр: вищезазначений склад сім`ї зберігається. Рік побудови будинку вказано як 1943. У період 1958-1960 рр: до складу сім`ї додається син [PERSON] [PERSON] , 1960 р.н. У період 1961-1963рр. зазначено наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; її чоловік [PERSON] , 1935 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н. Рік побудови будинку вказано як 1950. У період 1964-1966 рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1911 р.н.; дружина [PERSON] , 1912 р.н.; донька [PERSON] , 1948 р.н.; донька [PERSON] , 1950 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1943. У період 1967-1969 рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. У період 1971-1973 рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1970. Також є дані, що співвласником житлового будинку є [PERSON] . У період 1974-1976 рр. до складу сім`ї додається чоловік [PERSON] [PERSON] , 1941 р.н. Рік побудови будинку зазначено 1972. Співвласником будинку є [PERSON] . У період 1977-1979 рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. Співвласником будинку значиться [PERSON] . У період 1980-1982 рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н. [PERSON] помер [INFO] . У період 1983-1985 рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н.; чоловік [PERSON] [PERSON] . У період 1986-1990 рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. У період 1991-1995 рр. склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н., який повернувся 1994 року. Голова двору іншої частини домоволодіння [PERSON] померла [INFO] . У період 1996-2000 рр. склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н. У період\~2001-2005\~рр,\~2006-2010рр,\~2011-2015рр\~вищезазначений склад\~сім`ї зберігається.\~ [PERSON] помер\~ [INFO] ,\~що вбачається\~зі свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~про смерть\~№18\~(а.с.12-14). Головою двору іншої частини домоволодіння є син [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , про що зроблено актовий запис №160 (а.с.21). Голова двору першої частини будинку [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , за актовим записом №9 (а.с.11). За період 2011-2015 рр. власника іншої частини домоволодіння не установлено, а у частині будинку після смерті голови двору [PERSON] проживає її син [PERSON] (а.с.15). Факт того, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до довідки Любовицького старостинського округу №215 від 15.06.2023, будинок в [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.16). В матеріалах справи міститься технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовлений ТОВ «Агенство нерухомості «Аннастейшен» на замовлення позивача станом на 22.06.2023 (а.с.23-25). \~ \~ \~ \~Між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~Державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок не проводилась. \~ \~ \~ \~На час розгляду справи можливість державної реєстрації втрачена. \~ \~ \~ \~З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року\~Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування\~вбачається, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). \~ \~ \~ \~Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК\~та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. \~ \~ \~ \~Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. \~ \~ \~ \~Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. \~ \~ \~ \~До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. \~ \~ \~ \~Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). \~ \~ \~ \~Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. \~ \~ \~ \~Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). \~ \~ \~ \~Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене у позові майно і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене вище, суд вважає, що є підстави для задоволення позову, оскільки, судом достовірно встановлено, що спадкодавець позивача [PERSON] володіла, але не оформила у встановленому порядку, частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено належними документами, а позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину. \~ \~ \~ \~Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved