Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

В провадженні судді перебуває вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в травні 2023 року за допомогою застосунку «ДІЯ» їй надійшло оповіщення про наявність постанови від 14 жовтня 2020 року, яка винесена приватним виконавцем Русецькою О.О. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошових коштів в розмірі 18 252,00 гривень. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документу - виконавчого напису від 01 вересня 2020 року, за реєстровим номером 384, який було видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І.. Позивачка повідомляє суд, що в неї не існує будь-яких кредитних взаємовідносин з ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», тим більш, які б були посвідчені нотаріально. Позивачці невідомо на підставі яких оригінальних документів було вчинено виконавчий напис, але вона стверджує, що жодні оригінали документів нотаріусу не подавалися, оскільки таких документів не існує. На її адресу не надходило жодних вимог про сплату заборгованості, більш того, не надходило вимоги з зазначенням строку повернення вказаних грошових коштів, які б свідчили про безспірність заборгованості. Вона не отримувала кредитні кошти, не підписувала кредитний договір, тому наполягає на тому, що, жодних кредитних відносин з відповідачем в неї немає. Зазначає, що виконавчий напис, вчинений з порушенням ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності необхідних документів. Тому, просить суд визнати виконавчий напис від 01.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за номером 384, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення грошових коштів в сумі 18252,90 гривень з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 18.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Також, зазначеною ухвалою витребувано: у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна (03058, Київська обл., м. Київ, вул. Гетьмана, буд. 36, прим. 4, літ. «а») належним чином завірені пакет документів, який зберігається у нотаріуса та був наданий для вчинення нотаріальної дії виконавчого напису від 01 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за номером 384, вчинений приватним нотаріусом КМНО Сексістовою Т.І. про стягнення грошових коштів в сумі 18252,90 грн., з [PERSON] , [INFO] , рнкопп [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»; у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Воскресенська, буд. 46, прим. 54) належним чином завірену копію виконавчого документу - виконавчого напису від 01 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за номером 384, вчинений приватним нотаріусом КМНО Сексістовою Т.І. на підставі якого відкрито виконавче провадження стосовно боржника - [PERSON] , [INFO] , рнкопп [NUMBER] . Відповідач правом на відзив не скористався. Приватний виконавець Русецька О.О. ухвалу про витребування доказів не виконала, причини невиконання не повідомила, пояснення по суті позовних вимог не надала. Приватний виконавець на виконання ухвали суду від 18.07.2023 року надала витребувані судом докази. Станом на день розгляду справи сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та не заперечується учасниками процесу, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження №63302357 від 14.10.2020 року на підставі виконавчого напису №384, виданого 01.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 18252,90 гривень. Згідно зі ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~ЗУ «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з приписами ст.88\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29.06.1999\~року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, яка набрала законної сили. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, справа № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року,визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. Частиною 2 ст. 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, вчинених в простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Докази на підтвердження того, що боржник [PERSON] була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання за кредитним договором та можливі наслідки у разі не усунення вказаних порушень відсутні. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання, однак таких доказів суду не надано. [PERSON] повідомлень від кредитора не отримувала, жодних листів та претензій щодо несплати боргу їй не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні. Вказане свідчить про те, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності документів, які свідчать про безспірність заборгованості боржника. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. Відповідачем не наведено аргументів і не подано доказів на спростування доводів позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене та беручи до уваги заперечення позивача щодо наявності боргових зобов`язань перед відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису №384 від 01.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 18252,90 гривень таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий в розмірі 1073,60 гривень, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 суд має підстави стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved