Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ Науково-виробниче підприємство «МБС» звернувся до суду з вимогою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 765 911,17 грн. та судових витрат. Вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивачу належить транспортний засіб Volkswagen Tiguan, 2019 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 22.02.2023 о 13.00 год. в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Passat д/н [NUMBER] по вул. Драйзера на регульованому перехресті з вул. Шухевича - вул. Братиславська - вул. Електротехнічна, при повороті ліворуч на вул. Електротехнічну не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Tiguan д/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо по вул. Братиславська та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність ст..124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2023 у справі № 754/3421/23 було визнано винним [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було відшкодовано 160 000 грн. страхового відшкодування ТОВ НВП «МСБ» по договору №21275597 від 01.01.2023. Відповідно до Звіту № 3958 від 06.03.2023 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Tiguan складає 862 986,83 грн., а втрата товарної вартості складає 62 924,34 грн. На підставі виконаних досліджень, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику [PERSON] станом на 22.02.2023 складає 925911,17 грн. З урахуванням страхового відшкодування, розмір матеріального збитку складає - 765,911,17 грн. Станом на дату подання позовної заяви, а саме 26.04.2023 відповідачем матеріальний збиток не відшкодовано, сума збитку є значною, тому позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 27 квітня 2023 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 01 червня 2023 року постановлено витребувати у Публічного акціонерного товариства «НАСК „ОРАНТА" матеріали страхової справи за договором №212755197. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував, просив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та задовольнити позов у повному обсязі. В судові засідання, призначені на 19.09.2023 та на 09.11.2023, відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивачу належить транспортний засіб Volkswagen Tiguan, 2019 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Згідно з протоколом серії ААД № 032885 22.02.2023 о13.00 год. в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Passat д/н [NUMBER] по вул. Драйзера на регульованому перехресті з вул. Шухевича - вул. Братиславська - вул. Електротехнічна, при повороті ліворуч на вул. Електротехнічну не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Tiguan д/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, по вул. Братиславська та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2023 у справі № 754/3421/23 було визнано винним [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) №212755197. Відповідно до Звіту № 3958 від 06.03.2023 про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Tiguan д/н [NUMBER] , складає 862 986,83 грн. а втрата товарної вартості складає 62 924,34 грн. Відповідно до платіжної інструкції від 31.03.2023 №16295 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було відшкодовано 160 000 грн. страхового відшкодування ТОВ НВП «МСБ» по договору №21275597 від 01.01.2023. Станом на дату подання позовної заяви, а саме 26.04.2023 відповідачем матеріальний збиток не відшкодовано, сума збитку є значною, тому позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 12,76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, страховиком сплачено на рахунок позивача суму страхового відшкодування, що не потребує доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Зазначена обставина підтверджена матеріалами справи та не заперечувалась сторонами. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу). З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: у справі 545/425/17 від 02 вересня 2019 року; у справі 755/7666/19 від 15 жовтня 2020 року. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц встановлено наступне: відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з постановою Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17, суд зазначив: Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. До аналогічних висновків дійшов ерховний Суд у справі № 755/5374/18 в постанові від 21.02.2020. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) тавід 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадженняN 61-12032св19). За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ТОВ Науково-виробниче підприємство «МБС» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 765 911,17 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 488,68 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved