Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] , через адвоката Лабика Р.Р. (а.с.46,47), звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) «Міжнародна страхова компанія», в якому просить відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), стягнувши з відповідача 2046,59 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 20 019,72 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням; 1 103,31 грн. страхового відшкодування у виді моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що 22 липня 2020 року об 11 год. 20 хв., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3302», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухався заднім ходом по дворовій території вул. Березняківській в напрямку від житлових будинків у бік виїзду з двору на проїзну частину вул. Березняківській у м. Києві. Під час руху водій [PERSON] допустив порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1216-2020 від 25 серпня 2020 року отримані позивачем тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 добу. 22 липня 2020 року позивачку було госпіталізовано до КНП КМКЛШМД. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року у справі № 755/12458/20 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу (КК) України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито. У позові вказується, що водієм [PERSON] було відшкодовано суму 39 000,00 грн. в якості часткової компенсації витрат на операцію та витрати на перебування в лікарні. Витрати, пов`язані безпосередньо з лікуванням, підтверджені платіжними документами, не були відшкодовані. Вказується, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «ГАЗ 3302», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована відповідачем ТДВ «Міжнародна страхова компанія», що підтверджується даними з Центральної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), який з 02 липня 2021 року припинив свою діяльність. У позові вказується, що станом на дату ДТП [PERSON] не працювала. Згідно довідки форми 094-1/о позивачка була тимчасово непрацездатна з 22 липня 2020 року до 07 серпня 2020 року. У позові ставиться питання щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності позивача, здійснивши розрахунок такого відшкодування, виходячи з мінімальної заробітної плати з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року, яка встановлена Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік». Позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат та покласти на відповідача витрати на професійну правничу (правову допомогу). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху (51,52). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (а.с.58,59). Повідомлення відповідача про розгляд справи повернуто до суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання» (а.с.64). Також судом на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет розміщено 18 серпня 2023 року оголошення про розгляд справи (а.с.65). Відповідач, будучі належним чином повідомлений про розгляд справи, не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. Справа судом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст.ст. 274-279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року (справа 755/12458/20) у рамках кримінального провадження № 12020100040004511 від 23 липня 2020 року за обвинуваченням [PERSON] , встановлено, що 22 липня 2020 року об 11 год. 20 хв., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3302», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухався заднім ходом по дворовій території вул. Березняківська у напрямку від житлових будинків у бік виїзду з двору на проїзну частину вул. Березняківській у м. Києві. Під час руху водій [PERSON] допустив порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Вказаною ухвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу (КК) України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито (а.с.16-18). Як вбачається з виписки № 12257 від 21 грудня 2022 року Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, відділення політравми, медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , остання перебувала на стаціонарному лікуванні з 22 липня 2020 року до 07 серпня 2020 року з діагнозом: перелом 2-6 ребер справа; пневмоторакс справа; закритий перелом діафізу правої ключиці зі зміщенням уламків; закритий перелом голівки лівої ліктьової кісти з незначним зміщенням уламків; забійні рани у ділянці лівого променево-зап`ясткового суглобу лівого стегна; садни на кінцівках (а.с.19). Також згідно довідки форми 094-1/о про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП вищевказаного медичного закладу, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 22 липня 2020 року по 07 серпня 2020 року (а.с.24). У позові вказується, що винною у ДТП особою, [PERSON] , відшкодовано 39 000,00 грн. як часткова компенсація витрат за перебування у лікарні та за операцію, на підтверджена надано заяву позивачки (а.с.32). Позивачка зазначає, що вимоги пред`являються до ТДВ «Міжнародна страхова компанія», оскільки цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ - 3303, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Як вбачається з полісу № АР 300298 станом на 22 липня 2020 року цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ - 3303, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія». Водночас, вказується статус страховика, який позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 07 липня 2021 року (а.с.35). Відповідно до відомостей офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) (https://mtsbu.ua) судом встановлено, що ТДВ «Міжнародна страхова Компанія» позбавлена з 02 липня 2021 року членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-1V). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону №1961-IV). Пунктом 52.5. ст. 52 Закону N 1961-IV страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно п.22.1 ст.22 Закону № 1961-1V у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 24.1 ст.24 Закону № 1961-1V передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Із вищезазначених медичних довідок вбачається, що позивачці, [PERSON] , в період стаціонарного лікування були призначені медикаменти, що були придбані за її власні кошти, вартість яких, згідно чеків та квитанцій, рахунків-фактур (а.с.20-30) складає 20 019,72 грн., що підлягає відшкодуванню як потерпілому внаслідок ДТП. Судом встановлено, що внаслідок отриманих травм в ДТП, [PERSON] тимчасова була непрацездатна з 22 липня 2020 року по 07 серпня 2020 року. Відповідно до ст.25 Закону № 1961-1V, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються у таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога в розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. На період тимчасової непрацездатності позивачки, з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2020 року Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становив 4 723,00грн. У позовній заяві (а.с.8) наведено розрахунок щодо відшкодування страхової виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, за період з 22 липня 2020 року до 31 липня 2020 року за 8 днів, що становить 1 259,44 грн. (4 723,00 : 30 х 8), а також виходячи за період з 01 серпня 2020 року до 08 серпня 2020 року за 5 днів, що становить 787,15 грн. (4 723,00 : 30 х 5). Загалом страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, становить 2 046,59 грн., як заявлено у позовній заяві. Статтею 26-1 Закону № 1961-1V передбачено відшкодування страховиком потерпілому - фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У позовній заяві наведено (а.с.9) наведено розрахунок моральної шкоди. Позивач виходить із суми страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності у розмірі 2 046,59 грн. та суми з лікування у розмірі 20 019,72 грн., що становить 1 103,31 грн. ((2 046,59 + 20 019,72) : 100 х 5). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. (ст.35 Закону №1961-IV). Статтею 37 Закону №1961-IV передбачені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). До вказаних підстав відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону (п.37.1.1), вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону) ( п.37.1.2) невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди(п.37.1.3); неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди(п.37.1.4). Виходячи з аналізу вищевказаних норм вбачається, що потерпілий у внаслідок ДТП має право, впродовж трьох років звернутися за відшкодуванням заподіяної шкоди здоров`ю. Вищевказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 11 грудня 2019 року, яка була прийнята у справі N 465/4287/15 (провадження N 14-406цс19), в якій зазначено, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19 , зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи вищенаведене, припинення членства ТДВ «Міжнародна страхова компанія» в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом позову, стороною позивача заявлено дві вимоги майнового характеру. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, оскільки відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового сбіру за подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншими ушкодженням здоров`ю.

Outcome: approved