Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

08 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2021 з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. На цей час донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, тому позивач просить припинити стягнення аліментів з нього на утримання доньки та стягнути з відповідачки аліменти на його користь на її утримання. Ухвалою суду від 30.08.2023 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились, відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання (фактичне, шляхом зазначення обставин) позову. Позивач також надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу слухати в їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 10.05.2012 р. серії [NUMBER] . /а.с. 7/. Згідно наказу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2021 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. /а.с. 9/ Відповідно до довідки ДП «Шостка-Сервіс» від 08.08.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована з батьком [PERSON] за адресорю: [ADDRESS] . /а.с.10/ З серпня місяця 2023 року [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоч є здоровою та працездатною. Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не оспорюються та визнаються. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітня дитина [PERSON] , перестала проживати з матір`ю, а стала проживати з батьком [PERSON] , та фактичне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про визнання позову. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial