Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

05 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 574. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя у сторін не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, тривалий час не проживають разом, вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Ухвалою судді від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 02 листопада 2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 574. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Вимогами ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У відповідності із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 536,80 гривень судового збору, а також позивачу [PERSON] з державного бюджету слід повернути 50% судового збору у розмірі 536,80 гривень, сплаченого ним при поданні до суду позовної заяви.

Outcome: approved