Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13.12.2022 по справі № 322/822/22 було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27 квітня 2018 року Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 52. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.04.2018 серії [NUMBER] . Постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.09.2022 по справі № 314/2157/22 [PERSON] було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді 30 годин громадських робіт за фактом вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] 09.10.2023 поліція видала терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] строком на 10 діб з 09.10.2023 по 19.10.2023, у зв`язку зі скоєнням 08.10.2023 о 19 год. 50 хв. в [ADDRESS] сварки з колишньою дружиною [PERSON] , під час якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував вбити. Інших доказів заявником суду не надано. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом першим частини першої статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених\~Законом України\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~від 07.12.2017\~№ 2229-VIII\~(далі\~ Закон\~№ 2229-VIII)\~право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають,\~зокрема: 1)\~постраждала особа\~або її\~представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування . Частиною другою статті 26 Закону № 2229-VIII визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону № 2229-VIII). За визначенням п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у\~порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України. Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства затверджено спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 № 369/180, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.04.2019 за № 333/33304 (далі Порядок). Відповідно до п. 5 розділу І Порядку уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству можуть використовувати результати оцінки ризиків під час застосування заходів протидії такому насильству відповідно до Закону № 2229-VIII. Пунктом 1 розділу ІІ Порядку визначено, що оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Заявником не доведено існування ризиків, передбачених Порядком, відповідної форми, заповненої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, до заяви не додано та не заявлено клопотання про її витребування. З останнього документально підтвердженого факту домашнього насильства відносно заявника, встановленого постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.09.2022 по справі № 314/2157/22, минуло більше року. Належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявника 08.10.2023 суду не надано, а сам лише факт звернення заявниці до поліції з цього приводу не є достатнім підтвердженням факту домашнього насильства. Жодним з наданих заявником доказів не підтверджено факту домашнього насильства з боку [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилався заявник в обґрунтування своїх вимог, не знайшли свого підтвердження за результатами дослідження наданих суду доказів, а відтак заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed