Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивачка в червні 2023 року звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони перебували в шлюбі, в якому народилися троє дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2012 року у справі Мо0907/5243/2012, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчих листів № 344/19208/13 від 19.03.2014, №344/19292/13 від 28.02.2014, № 344/14576/20 від 18.03.2021, № 2-3118 від 30.06.2006, №344/14576/20 від 18.03.2021 із відповідача на утримання його дітей на користь позивача стягувалися аліменти. Починаючи з серпня 2013 року по травень 2023 року відповідач не сплачував та не сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по аліментах, а тому є підстави для стягнення пені за несплату чи своєчасну несплату аліментів боржником. 02.10.2023р. відповідач у судовому засіданні надав відзив (заперечення) на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позову заперечив та вказав, що він на даний час фактично проживає у одному помешканні з бувшою дружиною та неповнолітньою донькою [PERSON] , приймає активну участь у її вихованні. До 2014 року дружина ніде не працювала, вела домогосподарство, матеріальне утримання родини покладалось виключно на нього. Вже не перебуваючи в шлюбі, для забезпечення належних умов для проживання дітей він провів ряд ремонтних робіт в квартирі на загальну суму понад 5000 доларів. Із 2010 року стан його здоров`я значно погіршився, через хворобу він позбавлений можливості повноцінно жити та працювати. Відповідач не працює та не має доходів, які б дозволяли йому сплачувати аліменти, тим паче пеню. Також відповідач зазначив, що не згідний із наданим позивачкою розрахунком пені. Просив врахувати його стан здоров`я та матеріальне становище. 16.10.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому сторона позивача зазначила, що відповідачем не додано доказів які б підтверджували його твердження зазначені у відзиві від 02.10.2023 року, а також доказів які б спростували його вину щодо несплати аліментів. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач вимоги позову заперечив із підстав наведених у відзиві на позовну заяву, надав для огляду у судовому засіданні оригінал трудової книжки, додатково зазначив, що через стан здоров`я не може офіційно працевлаштуватися, офіційного доходу в нього немає, інколи має тимчасовий підробіток. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно виконавчого листа № 2-3118 від 30.06.2006 року виданого Івано-Франківським міським судом з [PERSON] на користь [PERSON] , стягувались аліментні платежі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 250грн. та 200 грн. відповідно, щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.41). [PERSON] досягла повноліття [INFO] . Із розрахунку сплати аліментів наданого старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за вказаним виконавчим листом за період з 01.01.2012 по 31.01.2014 нараховано заборгованість в розмірі 6670 грн. (а.с.42). Згідно виконавчого листа № 344/19292/13 від 28.02.2014 року виданого Івано-Франківським міським судом з [PERSON] на користь [PERSON] р стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошові сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.43). Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочато з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 18.02.2014. Припинено стягнення аліментів у розмірі 200 грн. за виконавчим листом № 2-3118 від 30.06.2006. [PERSON] досягла повноліття [INFO] . Тобто період за який стягувались аліменти в розмірі 400 грн. становив з 18.02.2014 по 26.06.2020. Із розрахунку сплати аліментів наданого старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за вказаним виконавчим листом за період з 18.02.2014 по 26.06.2020 нараховано заборгованість в розмірі 43 839 грн. 63 коп. (а.с.44-45). Згідно виконавчого листа № 344/19208/13 від 19.03.2014 року виданого Івано-Франківським міським судом з [PERSON] на користь [PERSON] , стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошові сумі в розмірі 350 грн. щомісячно на дитину але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.46). Стягнення аліментів розпочато з 29.11.2013 і закінчено 15.03.2021, оскільки 16.03.2021 набрало законної сили рішення суду про стягнення аліментів на дочку [PERSON] у збільшеному розмірі. Тобто період за який стягувались аліменти в розмірі 400 грн. становив з 29.11.2013 по 15.03.2021. Із розрахунку сплати аліментів наданого старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за вказаним виконавчим листом за період з 29.11.2013 по 15.03.2021 нараховано заборгованість в розмірі 42\~687 грн. 90 коп. (а.с.47). Згідно виконавчого листа № 344/14576/20 від 18.03.2021 року виданого Івано-Франківським міським судом з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у зв`язку з навчанням повнолітньої [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно на час навчання, але не пізніше досягнення нею 23 річного віку (а.с.48). Стягнення аліментів розпочато з 29.10.2020 і не закінчено до дати подання позову. Із розрахунку сплати аліментів наданого старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вказаним виконавчим листом за період з 29.10.2020 по 01.05.2023 нараховано заборгованість в розмірі 7331 грн. 77 коп. (а.с.49). Згідно виконавчого листа № 344/14576/20 від 18.03.2021 року виданого Івано-Франківським міським судом з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошові сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.50). Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочато з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 16.03.2021. Припинено стягнення аліментів у розмірі 350 грн. за виконавчим листом № 344/19208/13 від 19.03.2014. Тобто період за який стягуються аліменти в розмірі 1300 грн. становить з 16.03.2021 і не закінчено до дати подання позову. Із розрахунку сплати аліментів наданого старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вказаним виконавчим листом за період з 16.03.2021 по 30.04.2023 нараховано заборгованість в розмірі 34 805 грн. 50 коп. (а.с.51). Так, положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторона позивача в позові доводила те, що відповідач аліменти сплачував нерегулярно, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунками за кожним виконавчим листом окремо. Також стороною позивача надано розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а саме: - за період з 01.11.2013 року по 16.03.2021 року ( виконавчий лист №344/19208/13) сума заборгованості становить 507 018 грн; - за період з 01.02.2014 року по 26.06.2020 року ( виконавчий лист №344/19292/13) сума заборгованості становить 392 895 грн; - за період з 01.03.2021 року по 31.04.2023 року ( виконавчий лист №344/14576/20) сума заборгованості становить 129 941 грн; - за період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 року ( виконавчий лист №2-3118) сума заборгованості становить 29 216 грн; - за період з 01.10.2020 року по 01.05.2023 року (виконавчий лист №№344/14576/20) сума заборгованості становить 138\~190 грн; Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів заборгованості, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Перевіряючи нараховану пеню позивачем, суд зазначає, що така пеня розрахована вірно не більше 100% заборгованості за вимогами ч.1 ст.196 СК України. Відповідач в судовому засіданні просив про зменшення розміру неустойки з урахуванням його матеріального стану та стану здоров`я. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу із урахуванням матеріального стану платника аліментів суд приходить до висновку про зменшення розміру неустойки на половину заборгованості, оскільки це буде справедливим та не призведе до ще більшої заборгованості, яку відповідач не зможе сплатити та це ніяким чином не відновить порушені права позивачки та її дітей. Із врахування зазначено позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вирішуючи питання розподілу витрат по оплаті судового збору суд враховує, що позивач звільнений від його сплати, а тому з відповідача слід стягнути 1073 гривень 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст. 180, 181,184, 187,194, 195, 196, 197 СК України,

Outcome: partial