Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд поділити спільне нерухоме майно, що набуто подружжям за час шлюбу, з відхиленням часток 60,4 відсотка на користь [PERSON] , 39,6 відсотка на користь відповідача, вирішити питання судового збору. На обгрунтування своїх вимог заявниця вказує, що 15.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу подружжям набуто наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами площею 304,7 кв.м., житловою площею 111,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, кадастровий номер 5122786400:02:003:1853, площею 0,0841 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 5122786400:02:003:1854, площею 0,1559 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 5122786400:02:003:1596, площею 0,1033 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (двадцять три) -а. автомобілі KIA SPORTAGE, 2020 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2014 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2014 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2016 р.в, держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY, 2011 р.в., держзнак [NUMBER] ; FORD FLEX, 2014 р.в., держзнк [NUMBER] ; VOLKSWAGEN JETTA, 2013 р.в., держзнак [NUMBER] ; MOTOLEADER ML 125 JOG, 2021 р.в., держзнак [NUMBER] ; MOTOLEADER ML 125 JOG, 2021 р.в., держзнак [NUMBER] . Заявниця стверджує, що в теперішній час подружжя проживають окремо один від одного. Діти постійно проживають із мамою, відповідач добровільно не допомагає утримувати дітей. Посилаючись на правила ч.ч. 2 та 3 статті 69 Сімейного кодексу України заявниця вважає достатніми підстави для відхилення від рівності часток у праві спільної сумісної власності, і тому просить поділити набуте подружжям майно у визначених нею частках, зокрема, нерухоме майно присудити на її користь, а автомобілі присудити на користь відповідача. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2023 року відкрито спрощене провадження у справі Сторони повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: 15.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу подружжям набуто наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами площею 304,7 кв.м., житловою площею 111,9 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, кадастровий номер 5122786400:02:003:1853, площею 0,0841 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 5122786400:02:003:1854, площею 0,1559 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 5122786400:02:003:1596, площею 0,1033 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (двадцять три) -а. автомобілі KIA SPORTAGE, 2020 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2014 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2014 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2016 р.в, держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; HYUNDAI SONATA, 2015 р.в., держзнак [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY, 2011 р.в., держзнак [NUMBER] ; FORD FLEX, 2014 р.в., держзнк [NUMBER] ; VOLKSWAGEN JETTA, 2013 р.в., держзнак [NUMBER] ; MOTOLEADER ML 125 JOG, 2021 р.в., держзнак [NUMBER] ; MOTOLEADER ML 125 JOG, 2021 р.в., держзнак [NUMBER] . Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна набутого у шлюбі. Таким чином, суд дійшов до висновку, оскільки спірне нерухоме майно, автомобілі придбані за час зареєстрованого шлюбу, вони є предметом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач не спростував належними та допустимими доказами цю презумпцію. Щодо відхилення від рівності часток у спільній сумісній власності: За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Суд враховує, що спірне майно було придбано подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. Суд вважає, що проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судом обставини та положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, позивачем не доведено. Таким чином позов слід задовольнити частково. Питання судового збору у позові не порушувалось, підстав для його розподілу не вбачається. На підставі наведеного,

Outcome: partial