Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Савчук О.В. звернувся до суду з позовом та прохав суд визнати за [PERSON] (ідентифікаційний\~номер [NUMBER] ),\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] -5\~площею 3,9\~м.\~кв.,\~санвузла-6\~площею 5,0\~м.\~кв.,\~кухні-7\~площею 11,9\~м.\~кв.,\~що знаходиться\~в с.\~Супрунівка по\~вул.\~Нафтовиків,\~18\~Полтавського району\~Полтавської області. Посилався на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір не можливо оскільки були здійснені добудови без погоджувальних документів, в зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове засідання\~\~представник позивача адвокат Савчук О.В. не з`явився, попередньо надавши заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав згідно підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 квітня 2001 року позивачка придбала у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу серії АЕА № 153413. Право власності належним чином зареєстроване Полтавським бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор 27.04.01 р. про що здійснено запис у реєстровій книзі № 3 за №575. Маючи у власності квартиру загальною площею 40,6 м. кв. та житловою площею 26,1 м. кв., враховуючи те, що квартира знаходиться в одноповерховому квартирному будинку, з метою покращення житлово-побутових позивачка вирішила здійснити добудову нежитлові приміщення до квартири. Попередньо позивачка звернулася до Супрунівської сільської ради Полтавського району із заявою про виділення земельної ділянки під добудову до квартири. На підставі рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району від 21.11.2005 р. № 195 позивачка отримала у власність земельну ділянку цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0105 га в [ADDRESS] , а 21 червня 2006 року отримала державний акт на право власності на вище вказану земельну ділянку. Земельна ділянка була виділена позивачці із загальної ділянки для обслуговування житлового (квартирного) будинку. На час оформлення договору купівлі-продажу квартири та отримання державного акту на земельну ділянку позивачка мала дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу 26.12.2011 року взяла прізвище чоловіка [PERSON] . Рішенням Супрунівської сільської ради Полтавського району № 16 від 31.01.2014 р. позивачці було надано дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку в [ADDRESS] . Здійснивши будівельні роботи позивачка лише в 2021 році звернулася до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району за виготовленням технічного паспорту квартири з добудовою хоча будівництво було завершене у 2014 році. Станом на 19.08.2021 р. згідно технічного паспорту квартира має загальну площу 55,5 м. кв. та 25,9 м. кв. житлової площі. Було добудовано коридор, санвузол та кухню. Таким чином, загальна площа квартири збільшилася на 14,9 м. кв, при цьому, житлова площа практично не змінилася, що можна зрозуміти із порівняння даних у договорі купівлі-продажу та у технічному паспорті КП Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району від 19.08.2021 р. Будівельні роботи здійснювалися без проєктно-технічної документації тож здійснити реєстрацію права власності на квартиру з добудовою не має змоги, оскільки неможливо подати декларацію про завершення будівництва без повідомлення про початок будівельних робіт та будівельного паспорту об`єкта. Позивачка не порушила майнових прав третіх осіб, жодних заперечень від сусідів чи інших осіб не надходило, крім того, добудова до квартири розміщена на заздалегідь відведеній для цього земельній ділянці. На даний час є необхідність легалізувати добудову оскільки загальна площа квартири збільшилась і не відповідає зареєстрованій у Державному реєстрі речових прав площі. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.\~331\~ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до чинного порядку введення прийняття в експлуатацію реконструйованого нерухомого майна у випадку будівництва без дозвільних на те документів особі, яка здійснила реконструкцію необхідно визнати за нею право власності на реконструйоване (самочинно збудоване) нерухоме майно, а потім прийняти в експлуатацію шляхом подання декларації про завершення будівництва та в подальшому реєстрації права власності на майно. Позивачка не має проектної документації на будівництво добудови але має дозвіл сільської ради на добудову від 31 січня 2014 року та здійснювала будівництво на власній земельній ділянці відповідного цільового призначення без порушень прав третіх осіб. Крім того, згідно звіту про проведення технічного обстеження № 174 від 20.02.2023 р. встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації квартири [ADDRESS] . Вогнестійкість об`єкта ІІІ клас (згідно з додатком В ДБН В.1.1.-7-2002 Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва). Отже, позивачка при будівництві забезпечила, принаймні, надійність об`єкту у відповідності до чинних будівельних норм. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 375 ЦК України передбачає, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Вище перелічені умови дотримані відповідачкою. Згідно до п 4. Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р. при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Так, вищезазначена Постанова Пленуму ВСС України № 6 наголошує, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. В даному випадку позивачка прибудувала майно на власній земельній ділянці, жодні права будь-кого із інших осіб не порушуються (так як жодних скарг до відповідних органів місцевої влади не надходило), добудова виконана у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, що підтверджується архітектурно-будівельним висновком, але за відсутності повідомлення про початок будівельних робіт позивачка не може отримати повідомлення про закінчення будівельних робіт та в подальшому подати декларацію про прийняття в експлуатацію реконструйованого майна. Подавши до компетентного органу лише наявні документи, заява не буде прийнята через неповний пакет документів, що ніяк не вирішить питання позивачки. Отже, лише в судовому порядку є можливість визнати за позивачем право власності на самовільно збудовану будівлю з метою в подальшому ввести в експлуатацію та зареєструвати право власності на неї. Враховуючи наявність у позивачки земельної ділянки відповідного цільового призначення, де відбувалося будівництво, а також дозволу місцевої територіальної громади на добудову та за відсутності порушень будівельних норм, позивачка має намір визнати право власності на реконструйовану квартиру з наміром в подальшому зареєструвати декларацію про завершення будівництва та зареєструвати право власності на квартиру загальною площею 55,5 м. кв. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved