Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення юридичного факту. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище заявника змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] . [INFO] у шлюбі також народилась донька [PERSON] . [PERSON] народжувала вдома, тобто поза межами закладу охорони здоров`я, дитину не зареєструвала, не перебувала на обліку в жіночій консультації за місцем свого проживання, до лікарні після пологів не зверталася, донька зростала вдома. 29 грудня 2020 року заявник звернулася до Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за отриманням свідоцтва про народження дитини та отримала відмову у зв`язку з тим, що заявником не надано жодного документу, необхідного для проведення державної реєстрації народження дитини. [PERSON] просить суд встановити факт народження громадянкою України - [PERSON] , [INFO] , вдома, дитини жіночої статі - [PERSON] . Зобов`язати Довгинцівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виготовити актовий запис про народження, зазначивши: в графі 1 «прізвище» [PERSON] , в графі 2 «ім`я» [PERSON] , в графі 3 «по-батькові» [PERSON] ; в графі 5 «дата народження» [INFO] ; в графі 6 «місце народження» Україна, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області; в графі 7 «народилось дітей» - одне; в графі 8 «живонароджена»; в графі 9 «яка за рахунком дитина народилася у матері, включаючи новонароджену» - друга. Батьками дитини зазначити: Батько - [PERSON] , уроженець міста Макіївка, Донецької області, Україна, громадянин України, мати - [PERSON] , уродженка селища Спорноє Ягоднінського району Магаданської області Російської Федерації, громадянка України. Відомості про батька зазначити на підставі ст.133 ч.1 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено цивільну справу до розгляду. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року призначено судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 04 жовтня 2023 року на адресу суду з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов висновок експерта № 103-166-2023 від 26.09.2023. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні представник заявника адвокат Кукленко О.В. заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що [PERSON] приходиться йому рідною донькою, а [PERSON] - онукою. [PERSON] була народжена у Кривому Розі [INFO] , донька йому повідомила про це через два дні. У той час донька з чоловіком [PERSON] та їхнім сином [PERSON] проживали в районі Соцміста. Оскільки донька не бажала народжувати у лікарні, то онуку народила вдома, у ванній кімнаті. Вислухавши представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених заявником вимог і на підставі наданих сторонами та отриманих судом доказів, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі фактичні обставини. 09 серпня 2016 року [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Макіївка Донецької області, та [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Спорноє Ягоднінського району Магаданської області, зареєстрували шлюб, про що 09 серпня 2016 року Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №39. Після реєстрації шлюбу заявник набула прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 10-11, 38-39 - копії паспортів громадян України, а.с. 13 - копія свідоцтва про шлюб). Подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). [INFO] у місті Кривому Розі Дніпропетровської області [PERSON] народила дитину жіночої статі, яку подружжя [PERSON] назвало [PERSON] . Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до Висновку експерта №103-166-2023, складеного 26 вересня 2023 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного материнства [PERSON] відносно дитини жіночої генетичної статі складає величину не менш ніж 99,99%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне материнство вважається доведеним. Питання встановлення біологічного віку особи не входить до компетенції експертів відділення судово-медичної генетичної ідентифікації (а.с. 47-50). Факт народження [PERSON] [INFO] у місті Кривому Розі Дніпропетровської області дитини жіночої статі підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який приходиться заявниці батьком. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Листом від 29 грудня 2020 року за №2164/20.26-57 Довгинцівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовив [PERSON] в особі її представника адвоката Кукленко О.В. в отриманні свідоцтва про народження дитини у зв`язку з тим, що заявник не надала жодного документу, необхідного для проведення державної реєстрації народження дитини (а.с. 7-9). Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України роз`яснено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, і м`я дитини визначається за згодою батьків, по батькові дитини визначається за іменем батька. Частинами 1 і 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть, тощо (ч. 2 ст. 49 ЦК України). Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику з метою отримання свідоцтва про народження дитини. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991у, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду. У разі відсутності документів про народження дитини державна реєстрація її народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги висновок експерта та пояснення допитаного у судовому засіданні свідка, суд вважає, що вищезазначені обставини в достатній мірі підтверджують факт народження [INFO] [PERSON] дитини жіночої статті - [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню, оскільки в інший спосіб заявник не може захистити свої права та права своєї малолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved