Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

06 вересня 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріальног округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що [PERSON] стало відомо про те, що за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 02.06.2021 р. був вчинений виконавчий напис №81537, яким з позивача стягнуто неіснуючу «заборгованість». Також, за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» на виконання цього виконавчого напису, приватним виконавцем ВО Дніпропетровської області Біловолом Віталієм Олексійовичем 23.10.2021 р. було відкрито виконавче провадження ВП №67238268 про стягнення з [PERSON] заборгованості по вказаному і оскаржуваному виконавчому напису. Приватний виконавець Біловол В.О. не поставив до відома позивача про той факт, що стосовно неї відкрито виконавче провадження і будуть проводитись певні виконавчі дії по стягненню з неї заборгованості. Позивач вважає, що цей виконавчий напис є незаконним та таким, що підлягає скасованню виходячи з наступного. Також в позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» на його користь судові витрати та витрати на правову допомогу. Представник позивачки [PERSON] адвокат Алексенко В.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» в особі Сосюрко С.Ю. надійшло клопотання в якому він просить Відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму, що є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, якщо є докази надання правової допомоги адвокатом. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. до суду не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області до суду не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, представника відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинений виконавчий напис № 81537 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованість у розмірі 16364 грн. 77 коп. (арк..с.11). На підставі виконавчого напису від 02.06.2022р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 81537, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. була винесена постанова про відкриття провадження ВП № 67238268 від 23.10.2021р. (арк.с. 12). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року по справі 6-887цс17\~за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з наведеним заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис № 81537, вчинений 06 червня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованість у розмірі 16364 грн. 77 коп., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріальног округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частин 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено,\~що 21\~серпня 2023\~року між\~адвокатом Алексенко\~В.Ю.\~та Пархоммук\~В.С.\~укладено Договір\~про надання\~правової допомоги\~№б/н\~від 21\~серпня 2023.\~Також,\~матеріали справи\~містять копію ордера від 21.08.2023 року та Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 21.08.2023 року, Акт приймання-передачі наданих послуг до додаткового договору №1 на суму - 4500 грн. 00 коп., квитанцію до прибуткового кассового ордера №1. Таким чином, відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved