Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики № 4634081 від 20.09.2022 року в розмірі 34\~444,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між [PERSON] та ТзОВ «Маніфою» 20 вересня 2022 року було укладено договір позики № 4634081. Даний договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом позичальника. У відповідності до п. 2.1. Договору, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов"язок повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов"язані з виконанням цього договору. Відповідно до пунктів 10.1.5. та 10.1.6. Договору, відповідачка підтвердила, що вивчила та повністю погоджується з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТзОВ "Маніфою", які є невід"ємною частиною договору, а також вивчила та погоджується з умовами цього Договору. 08 лютого 2023 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08-02/2023, у відповідності до якого ТзОВ «Маніфою» відступило останньому належне йому право вимагати повернення коштів за договором позики № 4634081 від 20.09.2022 року. Відповідно до Реєстру боржників від 08 лютого 2023 року до вказаного договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на суму 34 444,00 грн., що становить її заборгованість за договором позики № 4634081 від 20.09.2022 року, з яких: 10\~900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 23\~544,00 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договору позики № 4634081 від 20.09.2022 року, позичальник зобов`язувалася у встановлені строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в порядку передбаченому договором. Однак, відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно з довіреності від 04.01.2023 року [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд даної справи у її відсутності (а.с. 42-43), в якому вказала, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення та просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання на неодноразові виклики суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй поштового відправлення з датою вручення 17.10.2023 року (а.с. 53). За таких обставин суд 07.11.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Про те, що між ТзОВ «Маніфою»та [PERSON] 20 вересня 2022 року в електронній формі було укладено договір позики, згідно з яким позикодавець надав позичальнику (відповідачці) кредит в сумі 10\~900,00 грн. на строк 80 днів, свідчать: договір позики № 4634081 від 20.09.2022 року, паспорт позики та анкета клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) (а.с.6-10, 13-16). З договору\~факторингу №\~08-02/2023\~від 08\~лютого 2023\~року,\~акта прийому-передачі\~Реєстру боржників\~за вказаним\~договором та\~витягу з\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~08-02/2023\~від 08.02.2023\~року (а.с.\~17-20)\~встановлено,\~що право\~вимоги до\~ [PERSON] на суму 34\~444,00 грн. по договору позики № 4634081 від 20.09.2022 року ТзОВ «Маніфою» відступило ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики\~№ 4634081\~від 20.09.2022\~року(а.с. 21) вбачається, що станом на 30.06.2023 року борг [PERSON] по даному договору позики становить 34\~444,00 грн., з яких: 10\~900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 23\~544,00 грн. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного договору позики, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути 34\~444,00 грн. за договором позики № 4634081 від 20.09.2022 року, з яких: 10\~900,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 23\~544,00 грн. - заборгованість за відсотками. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 203,207,512,526,549,625,626,628,633,634,638,1048-1050, 1054,1055 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: approved