Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Солоненка Б.М. звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,2786 га, яка знаходиться на території с.Котюжани Могилів-Подільського району Вінницької області. Він є спадкоємцем 5 черги за законом, але під час звернення до нотаріуса за оформленням спадщини йому було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив вказаний строк з поважних причин, так як проживав разом зі своєю тіткою без реєстрації місця проживання починаючи з 1995 року і до дня її смерті, здійснював за нею догляд, проводив поховання, і після її смерті взяв на зберігання оригінали документів на майно, що належало спадкодавиці, а також речі домашнього вжитку, здійснює догляд за будинком та прибудинковою територією, використовує його, а тому вважав, що прийняв спадщину, а оформити її зможе пізніше. Ухвалою від 25.09.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.10.2023. 19.10.2023 справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 31.10.2023 позивач в підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Солоненко Б.М. 18.10.2023 подав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача (а.с.40). Відповідач копію ухвали від 25.09.2023 та доданих до неї документів отримав 28.09.2023, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.43). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається в т.ч. земельної ділянки площею 3,2786 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Котюжанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.21-22). За життя, 20.12.1995 [PERSON] вчинила заповіт яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] (а.с.27). \~ \~ \~ \~Згідно довідки старости Котюжанівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 10.05.2023 №9-115 (а.с.28), гр.. [PERSON] , 1941 року народження, 26.12.1961 року вибув в м.Іркутськ (погосподарська книга №5 за 1961-1963 р.р). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). У відповідності до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як передбачено ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Із свідоцтва про народження позивача (а.с.20); свідоцтва про народження матері позивача та спадкодавця (а.с.14,18); свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13,), запису акту про шлюб №16 (а.с.16); витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.19); архівної довідки (а.с.15) слідує, що позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті [PERSON] . З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73937810 від 13.09.2023 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась, спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 26). Відповідно до довідок від 09.05.2023 року №9-112 та №9-113, виданих старостою Котюжанівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавиці ( [INFO] ) з нею проживав [PERSON] без реєстрації та здійснював за нею догляд (а.с.10-11). Державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевичем О.І. 13 вересня 2023 позивачу відмовлено в прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з пропуском ним строку для її подання (а.с.23). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із змісту позовної заяви слідує, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, так як вважав, що спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на день її смерті за однією адресою. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073 грн 80 коп (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved