Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 17.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1032. Неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя немає. Розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану немає можливості, оскільки порозуміння між сторонами відсутнє. Зазначив, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Вказав, що з відповідачем однією родиною не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження шлюбу не можливе. Провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялись про\~час та\~місце розгляду\~справи, представником позивача було подано до суду заяву, у якій остання просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подала. Відповідно до положень ч.4\~ст.223 ЦПК України\~суд розглядає справу у відсутності відповідача постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1032. За змістом положень ч.1\~ст.\~24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~112\~СК\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я припинила існування остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved