Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

09.03.2023 року [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 11.03.2016 року позивач має на праві власності квартиру [ADDRESS] . На підставі рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 499 від 30.09.2022 року «Про перейменування топонімів Олександрійської територіальної громади» вулицю «Першотравнева» перейменовано на «Поштова». За цією ж адресою зареєстрований відповідач (колишній співмешканець матері), який фактично в ній не проживає більше року і особистих речей немає. Реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою порушує права позивача як власника квартири, оскільки вона несе витрат по її утриманню, вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, також не маю можливості оформити субсидію та розпорядитися своєю власністю. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Рух справи у суді Позовна заява надійшла до суду 09.03.2023 року. Ухвалою суду від 14.03.2023 року позовну заву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.06.2023 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позиція учасників справи Представник\~позивача у\~судове засідання\~не з`явився,\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі\~та участі\~позивача,\~при цьому\~зазначив,\~що позовні\~вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судові засідання, призначені на 18.07.2023 року, 10.08.2023 року та 27.09.2023 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, які було надіслано на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Враховуючи викладене, виклик відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв чи клопотань відповідач не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, чи заперечень на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України. 06.11.2023 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Нормативно-правове обґрунтування, фактичні обставини встановлені судом та позиція суду. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідно до договору куплі-продажу, посвідченного приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу 11.03.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 241, [PERSON] , яка діє від імені позивача [PERSON] , придбала у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією акту-розпорядження від 17.02.2023 року №59, затвердженого директором КП «Житлогосп» та складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , під час обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 21.12.2021 року, на момент перевірки 17.02.2023 року був відсутній, його особисті речі відсутні. Згідно з копією довідки КП «Житлогосп» від 17.02.2023 року №618 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] власник, сестра [PERSON] , брат [PERSON] , співмешканець [PERSON] , мати [PERSON] .. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.04.2023 року №329892207, вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , відомості стосовно інші речові права, іпотеки, обтяження щодо вищевказаної квартири відсутні. Згідно із заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) від 24.05.2023 року, реєстраційний номер 14-14/10744, вбачається, що [PERSON] , який діє від імені позивача [PERSON] , звертався із заявою до начальника управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністартивних послуг міської ради для зняття [PERSON] , [INFO] , з місця проживання за адресою: [ADDRESS] , проте йому було відмовлено. Відповідно до ч. 1ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У відповідності з приписами частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи з положень статей 16,391,386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Висновки за результатами розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири в якій зареєстрований відповідач, який є співмешканцем її матері та який з невідомих причин в ній не проживає понад один рік. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1073 грн 60 коп. На підставі ст.ст.316,386,391 ЦК України,

Outcome: approved