Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

25 вересня 2023 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Борисенко Віталія Сергійовича до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» про припинення (зняття) заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №2580180 накладений Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу №б/н, 14.11.1957, власника майна [PERSON] , архівний запис №16865-101 від 01.01.1950. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , [INFO] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою, кадастровий №2310100000:04:006:0096. 02 червня 2022 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшлп від [PERSON] була заведена спадкова справа №76/2022 після померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується довідкою від 14.09.2022 року № 398/02-14 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69104309 від 02.06.2022. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявне обтяження - арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), реєстраційний номер обтяження: 2580180, зареєстроване 10.11.2005 року, накладений Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу №б/н від 14.11.1957 року, архівний запис №16865-101 від 01.01.1950. Разом з тим, накладена вищевказана заборона відчуження, перешкоджає позивачу розпорядитись належною їй спадщиною, чим порушені її права. Посилаючись на відсутність підстав для існування зазначеної заборони та неможливість її припинення в позасудовому порядку, просить зняти обтяження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. Державний нотаріус Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зайцева Анна в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд без участі представника третьої особи. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , [INFO] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Позивач є спадкоємицею I черги після смерті батька [PERSON] , що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою, кадастровий №2310100000:04:006:0096. 02 червня 2022 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшла від [PERSON] була заведена спадкова справа №76/2022 після померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується довідкою від 14.09.2022 року № 398/02-14 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69104309 від 02.06.2022. Заповіту померлим [PERSON] залишено не було. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини та згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України такі, що постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, немає, що підтверджується листом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. від 03.08.2023 № 323/02-14. Під час проведення попередніх перевірок приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. було виявлено арешт спадкового майна у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою, у зв`язку з чим нотаріус була змушена відкласти видачу свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявне обтяження - арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), реєстраційний номер обтяження: 2580180, зареєстроване 10.11.2005 року, накладений Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу №б/н від 14.11.1957 року, архівний запис №16865-101 від 01.01.1950. Підставою накладення вищевказаного арешту була позичка отримана [PERSON] у розмірі 5000,00 карб. у 1957 році, який працював на підприємстві відповідача на індивідуальне житлове будівництво. За повідомленням Першої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №806/01-16 арешт (заборона) накладались у 1957 році та зберігались три роки, у зв`язку зі спливом їх терміну зберігання знищені. До теперішнього часу заборона не знята. З розрахункової книжки Запорізького трансформаторного заводу вбачається, що отримана [PERSON] позика у розмірі 5000,00 карб. була сплачена (повернута) станом на 02.04.1964 в повному обсязі. З листа ПрАТ «Запоріжтрансформатор» №1/05-рн-1109/23 від 11.09.2023 вбачається, що у розпорядженні Товариства відсутні документи, які стали підставою для подання до Першої державної нотаріальної контори повідомлення Запорізького трансформаторного заводу №б/н від 11.11.1957 року про накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також те, що заборгованість [PERSON] , [INFO] перед ПрАТ «ЗТР» відсутня. Наявність зазначеної заборони перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі про зняття арешту/заборони є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підстави для існування обтяження відсутні, припинити обтяження в позасудовому порядку неможливо, відновлення прав позивача відповідає обраному ним способу захисту, що узгоджується зі ст. 16 ЦК України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved