Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19 червня 2018 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №94. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення подружніх відносин стало відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Разом не проживають уже тривалий час, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Після розірвання шлюбу сина [PERSON] , [INFO] , просила залишити проживати з нею. Також вказує, що син знаходяться на її утриманні, проживає з нею, спір між ним та відповідачем про місце проживання сина відсутній. 09.08.2023 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено строк на подання відзиву на позов. Як вбачається із розписки про вручення поштового відправлення, [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримала 15.08.2023. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 15.08.2023, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення поштової кореспонденції. Відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, заяви будь-якого змісту на адресу суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини, які враховуються при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105, ст.\~110 СК України,\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України,\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19 червня 2018 року у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 94, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, наполягання позивача розірвати шлюб, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, однією із вимог позову ставить питання щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », що відповідає вимогам вказаної вище статті. Що стосується вимоги позивача про визначення місця проживання сина [PERSON] , разом з нею, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1ст. 160\~СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, а саме п. 18\~постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини, належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення\~ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з пунктом 7\~статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно\~ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи те, що спір між батьками про місце проживання відсутній, за обопільною домовленістю вирішено, що дитина буде проживати з матір`ю, відповідач не заперечує проти задоволення позову та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд, вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 8\~ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»,\~розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачена останньою сума судового збору при поданні вказаної позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією доданою до позовної заяви.

Outcome: approved