Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» Ринжук Г.М. звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці ізпозовом до [PERSON] [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 27,10кв.м., яка знаходиться в багатоквартирному будинку з комплексом інженерного обладнання до якого входять прилади централізованого опалення. Вказує, що між позивачем та відповідачами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Послуги з постачання теплової енергії надавалися протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. З посиланням на відповідні норми, підтверджує порядок нарахування наданих послуг та проведення перерахунків і визначення вартості постачання теплової енергії, а також порядок оплати за надані послуги. Оскільки відповідачі, як споживачі, свої зобов`язання перед позивачем не виконують, а тому заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2016 по 31.03.2021 борг в сумі 15 495, 10грн. Також, враховуючи, що відповідачі не відреагували на надіслане попередження, тим самим в добровільному порядку відмовилися погасити заборгованість, з посиланням на відповідні норми просить суд стягнути вищезазначену заборгованість солідарно з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , а також, у відповідності до ст. 625 ЦК України, стягнути солідарно з відповідачів втрати від інфляційних процесів у розмірі 472,90 грн. та 3 % річних\~ 226,14 грн. Також просить стягнути із відповідачів понесені судові витрати. Вказаний позов надійшов до суду 14.06.2021 та того ж дня переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.06.2021, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів у справі, прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін, призначено судове засідання. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.09.2021 закрито провадження у цивільній справі за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] , у зв`язку із його смертю (помер [INFO] ). Вказана ухвала не скасована та набрала законної сили. Заочним рішенням, Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.09.2021 задоволено позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 15519,10 грн., втрати від інфляційних процесів в розмірі 472,90 грн., три відсотки річних в розмірі 226,14 грн. Також вирішено питання судових витрат. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.10.2023 за заявою Заяву [PERSON] скасовано зазначене заочне рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.09.2021 ухвалене по цивільній справі № 726/967/21.Призначено слухання справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи повідомлена про місце, дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомила суд. У відповідності до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Від представника відповідачки [PERSON] , за довіреністю, - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] . Позовні вимоги не визнає, оскільки [PERSON] перебуває за кордоном з 2008 року та не користувалася майном. Таким чином просить відмовити у задоволенні позовних вимог відносно [PERSON] , з підстав наведених у заяві про перегляд заочного рішення у справі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Так, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії та надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 27,10кв.м., яка під`єднана до мережі централізованого опалення. Між позивачем та відповідачами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Копія договору про надання послуг з централізованого опалення від 30.12.2010, укладена між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] та підписана сторонами наявна у матеріалах справи. Також до матеріалів справи позивачем долучено копію договору про погашення заборгованості за послуги централізованого опалення № 15920 від 21 листопада 2016 року, що укладений між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] , як власником квартири за адресою: [ADDRESS] та стосується досягнутої згоди про добровільне погашення заборгованості. Послуги центрального опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Також позивачем долучено витяг з абонентської книжки, у відповідності до якого вказано діючі тарифи в опалювальний період 1204,62 (за 1 гКал) з ПДВ та борг станом на 01.04.2021 у розмірі 15 519,10 грн. Позивач зазначає, що вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. Згідно даних розрахунку заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2016 по 31.03.2021, утворилася заборгованість у розмірі 15 519 гривень 10 копійок. Також позивачем проведено на вищезазначену заборгованість та надано розрахунки 3% річних, що становить 226,14 грн. та визначено заборгованість за індексом інфляції 472,90 грн. Згідно повідомлення №390 від 12.04.2021, надісланого відповідачці [PERSON] за адресою надання послуг, відповідачів було проінформовано про наявність заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та попереджено, що у разі несплати можливе примусове стягнення боргу у судовому порядку. Позивач долучає до позову Довідку виписку із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 308, видану головою правління ОТСББ «Вітязь» Крайнічук О.Д. 04.06.2019, відповідно до якої відповідачі: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Отримана на час першого розгляду справи судом інформація, про зареєстроване у встановленому законодавством місце проживання відповідачів, згідно з інформацією Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області, свідчила про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були зареєстровані за вищевказаною адресою. Разом із тим, судом встановлено, що [PERSON] з народження по цей час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак відповідач [PERSON] з 21.09.2023 зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS] . Суду надано копію договору купівлі продажу житлового будинку та Витягу з Державного реєстру речових прав, згідно яких 02.05.2023 за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, судом не встановлено власника квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки доказів на підтвердження права власності на майно суду не надано. Представник [PERSON] , разом із заявою про перегляд заочного рішення надає суду копію закордонного паспорту [PERSON] із відмітками про виїзд останньої за межі України. Також суду надані копії квитанцій про переказ [PERSON] грошей із Італії на рахунок [PERSON] , здійснені у 2016-2018 роках. Крім того, як на підтвердження своїх вимог відповідач [PERSON] , через представника, долучає копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.02.2019, згідно якої 10 лютого 2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Серкером Піотром. Суду надано копію паспорта громадянина Республіки Польша [PERSON] та його письмові пояснення у яких останній вказує про те, що з вересня 2008 року до липня 2018 року він разом із [PERSON] проживали разом в Італії, а після укладення шлюбу з 2019 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] . В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ст.1 та ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтею 7 та 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633 IV від 02 червня 2005 року, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 цього ж Закону, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування плати відповідачам за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення» № 630 від 21 липня 2005 року. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» № 151 від 17 лютого 2010 року. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014, № 146 від 17.10.2014, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015, № 1171 від 31.03.2015, № 969 від 09.06.2016, № 1536 від 28.12.2017. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися відповідачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. За період часу з 01.11.2016 по 31.03.2021 споживачам, що зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , надано послуги з постачання теплової енергії, однак своєчасну оплату за фактично спожиту теплову енергію, здійснено не було, внаслідок чого утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 15 519, 10 грн. Будь-яких доказів на спростування проведеного розрахунку заборгованості та заявлених позовних вимог МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у цій частині, а також даних про добровільну оплату заборгованості матеріали справи не містять та суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 01.11.2016 по 31.03.2021, втрати від інфляційних процесів становлять 472,90 грн., а три відсотки річних від простроченої суми становить 226,14 грн. Згідно з положеннями Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 - споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Однак, жодних доказів та документів на підтвердження факту відмови відповідачів в установленому порядку від централізованого опалення не надано. Таким чином суд знаходить правові підстави для стягнення заявленої позивачем заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а тому у цій частині вимоги є обґрунтованими. Разом із тим, вирішуючи питання з приводу того чи підлягає до стягнення така заборгованість із обох відповідачів, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до вимог ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг. Суд зауважує, що в даному провадженні не надано доказів належності на праві власності. майна за адресою: [ADDRESS] відповідачам [PERSON] та [PERSON] . Згідно встановлених в ході судового розгляду справи обставин, відповідач [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджує [PERSON] , а отже [PERSON] є споживачем та фактичним користувачем наданих послуг, а тому зобов`язана оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Натомість [PERSON] , згідно встановлених судом доказів, хоча і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у спірний період, однак не проживала у квартирі, а тому фактично не користувалася комунальними послугами, а отже на неї не може бути покладений обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Суд вважає надані представником відповідачки докази, а саме: копію закордонного паспорту із відмітками про виїзд за кордон, копії квитанцій про переказ коштів із Італії та пояснення чоловіка відповідачки, належними, допустимими та такими, що підтверджують факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період часу за який стягується заборгованість. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [INFO] слід відмовити. Оскільки ухвалою суду було закрито провадження в частині позовних вимог до [PERSON] , у зв`язку із його смертю (що не оскаржувалося сторонами), в частині задоволення позовних вимог до [PERSON] суд відмовляє, заборгованість підлягає до стягнення лише з відповідачки [PERSON] , а тому відсутні правові підстави для солідарного стягнення заборгованості. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: partial