Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Друга Харківська\~міська державна\~нотаріальна контора в якому просить: - встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , з серпня 2009 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ). - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входило 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишній [ADDRESS] ). Зазначені 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є частиною спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її доньки - [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті своєї матері, однак у встановленому чинним законодавством порядку не оформили її. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є її чоловік, [PERSON] (спадкоємець першої черги), який помер [INFO] та рідна сестра - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої є її дочка - [PERSON] . З серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними за вказаною адресою проживала і Позивач, [PERSON] , яка була двоюрідною сестрою померлої [PERSON] . З серпня 2009 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю. Вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, разом оплачували рахунки за спожиті комунальні послуги. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом за адресою: [ADDRESS] ), продовжували вести спільний побут, мати спільний бюджет, разом оплачувати рахунки за спожиті комунальні послуги, до моменту смерті [PERSON] . Спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , також в коло спадкоємців п`ятої черги після смерті [PERSON] входить - [PERSON] . У травні 2023 року [PERSON] через свого представника, [PERSON] , звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2023 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Стрикаль М.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Стрикаль М.В. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, завідувачем Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І. подано до суду заяву в якій просить слухати справу без участі представника Другої Харківської міської державної нотаріальної контори. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1129676 від 24.04.2023 року власниками житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ) є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.07.2014 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі який зареєстрували 29 серпня 2009 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 465. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2014 року та копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2014 року. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00018527982 від 15.08.2017 року, [PERSON] 1947 року народження, помер [INFO] , актовий запис № 5043. Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. від 17.05.2023 року відмовлено [PERSON] , яка діє за довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Ю.В. 20 квітня 2023 року за реєстровим номером 219 від імені [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як [PERSON] не може підтвердити родинні або інші відносини за спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] для визначення її спадкодавцем. Відповідно до копії відповіді начальника ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області Попельнюк Ю. № 29аз/119-65/01/2023 від 11.07.2023 року на запит адвоката Лисенко О.В., вбачається, що була здійснена перевірка, в ході якої здійснено бесіду з [PERSON] , мешкає: [ADDRESS] , [PERSON] , мешкає: [ADDRESS] , [PERSON] , мешкає: [ADDRESS] і [PERSON] , мешкає: [ADDRESS] та встановлено, що за адресою: [ADDRESS] ) з січня 2009 року мешкала покійна [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] . З 2009 року по теперішній час мешкає їх родичка [PERSON] . Згідно копії\~спадкової справи\~№ 409/2014\~після смерті\~ [PERSON] ,\~наданої Другою\~Харківської міською\~державною нотаріальною\~конторою судом\~вбачається,\~що спадкова\~справа №\~409/2014\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] ,\~була розпочата\~22.07.2014\~року за\~заявою двоюрідної\~сестри [PERSON] ,\~ [INFO] .\~09.08.2014\~року до\~П`ятої\~Харківської державної\~нотаріальної контори\~Звернувся чоловік\~померлої [PERSON] ,\~ [INFO] \~з заявою\~про \~прийняття спадщини. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня. Згідно копії спадкової справи № 472/2017 після смерті [PERSON] , наданої Другою Харківської міською державною нотаріальною конторою судом вбачається, що спадкова справа № 472/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , була розпочата 15.08.2017 року за заявою [PERSON] , [INFO] . 17.05.2023 року постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. було відмовлено [PERSON] , яка діє за довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Ю.В. 20 квітня 2023 року за реєстровим номером 219 від імені [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як [PERSON] не може підтвердити родинні або інші відносини за спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] для визначення її спадкодавцем. Заяви про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня. Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Із роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] однією сім`єю з серпня 2009 року по [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , а тому наявність підстав для його встановлення у судовому порядку. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] , проживаючи на момент смерті [PERSON] разом з останнім, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак оформити спадщину після його смерті у встановленому законом порядку не має можливості, про що свідчить відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності на 3/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved