Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що [INFO] , померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме кв. [ADDRESS] . Квартира належить його матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане 30.08.1996 року Ленінградською районною державною адміністрацію міста Києва на підставі розпорядження № 3172 від 30.08.1996 року. 19.11.2018 року його мати склала на нього заповіт, яким заповідала все її рухоме та нерухоме майно. 08.12.2021 року з метою оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини після смерті матері, було заведено спадкову справа № 74/2021 та прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті його матері. Враховуючи той факт що його мати померла [INFO] , останнім днем подання заяви про прийняття спадщини є 11.11.2021 року, а до державного нотаріуса він звернувся лише 08.12.2021 року, з пропуском 28 днів. По своїй суті строк вважає не значним, але він попустив його з поважних причин, оскільки на той час на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом "SARS-CoV-2" враховуючи карантинні обмеження введені у державі він не міг звернутися вчасно до нотаріуса, оскільки Дванадцята київська державна нотаріальна контора працювали виключно за попереднім записом. При зверненні до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори найближчою датою було 08.12.2021 року для прийому. Він вважає, що ним пропущений строк передбачений для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, якщо не було б карантинних обмежень він міг би подати заяву про прийняття спадщини до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори у день першого звернення, до спливу шести місяців. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.21-22). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 24). 07.08.2023 року до суду від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, на виконання ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2023 року надійшла копія спадкової справи № 1674/2021 щодо померлої [INFO] [PERSON] (а.с.34-55). 28.08.2023 року до суду від представника Київської міської ради Скляр К.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить зважаючи на докази, наявні в матеріалах справи, ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 84-85). Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважає пропущений строк поважним. Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направили, у відзиві просили розглядати справу за відсутності їх представника (а.с. 79). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2021 року (а.с. 8). 19.11.2018 року [PERSON] склала заповіт на все її майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона законом матиме право та заповіла - сину [PERSON] , [INFO] , що зареєстровано в реєстрі за № 2-292 державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В. (а.с. 11). 08.12.2021 року [PERSON] подав до дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 59). 08.12.2021 року державним нотаріусом дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском 6 місячного строку встановленого для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 72). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування після померлої матері, у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач пропустив з поважних причин, оскільки на той час на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом "SARS-CoV-2" діяли карантинні обмеження введені у державі України. Крім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, наявні у справі докази, а також те, що [PERSON] пропущено строк менше місяця (останнім днем для подання заяви про прийняття спадщини було 11.11.2021, з заявою [PERSON] звернувся 08.12.2021), приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved