Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Однак, оскільки позивачу не було відомо про наявність заповіту, так як спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, а відповідно й виклики нотаріусом не здійснювалися, то вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку із чим пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Оскільки, про наявність заповіту остання дізналась перебираючи документи спадкодавця, просила суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у п`ять місяців. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги, а також розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З заповіту складеного від імені [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області від 16 січня 2020 року вбачається, що спадкодавець заповів [PERSON] земельну ділянку площею 2,42 га. З наявних в матеріалах справи свідоцтв про народження, про шлюб та розірвання шлюбу вбачається, що померлий [PERSON] був рідним батьком позивачки. Спадщину після смерті спадкоємця ніхто не прийняв, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 74009298 від 19 вересня 2023року. Стаття 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Матеріалами справи з`ясовано, що нотаріус не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, та не здійснював її виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. При вирішенні справи суд врахує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки позов до суду вони пред`явили 20 вересня 2023 року, а шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 25 червня 2023 року. В той же час, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) зазначено, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та поданням позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог А тому враховуючи, що позивачу не було відомо про заповіт, а також незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та поданням позовної заяви, то суд вважає, що вона з поважних причин не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. За вказаних обставин та приймаючи до уваги, що відповідачі позов визнали, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268-1272 ЦК України, суд

Outcome: approved