Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся позивач з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 27.12.2022 співробітником Відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 131408 про вчинення [PERSON] , [INFO] , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП). Відповідно до вказаного протоколу 27.12.2022 о 00:44 год. водій [PERSON] керував автомобілем марки "ВАЗ 2101", д.н.з [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2023 по справі № 367/428/23 провадження у справі щодо [PERSON] , [INFO] , за ч. 1 ст. 130 КУПАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій працівників Відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області він зазнав моральних страждань оскільки протягом певного строку не міг реалізувати своє право на чесне ім`я, був вимушений докладати додаткові зусилля для поновлення свого права на чесне ім`я, отримав сильні постійні душевні переживання пов`язані з можливістю накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також права позбавлення права керування транспортним засобом. Ця обставина свідчить про те, що йому була заподіяна моральна шкода, у зв`язку з чим просив стягнути з Державного бюджету України 10000,00 грн. моральної шкоди та 6500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. В ході розгляду справи подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому моральної шкоди. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2023 у справі №367/428/23 провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно з ч.2 ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до п.2 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шкода, завдана громадянинові, підлягає відшкодуванню у випадку незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Згідно з п.4 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до п.3, п.5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовуються (повертаються) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; моральна шкода. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з п.1 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відповідно до ч.1, 4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь [PERSON] належить стягнути моральну шкоду, розмір якої з урахуванням вимог розумності, співмірності, достатності та справедливості становить 10000,00 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;\~\~3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно рахунку №04/03/23 від 06.03.2023 року [PERSON] за правничу допомогу при розгляді протоколу про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №367/428/23) сплачено 6500,00 гривень. На підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved