Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, синів [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 5000 грн на обох дітей щомісяця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 30.07.2009 року. У них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони припинили спільне проживання. Неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач кошти на утримання дітей не надає. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в забезпеченні належних умов життя і розвитку дітей. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, має сезонні заробітки, тому може сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісяця. У судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Зазначив, що не заперечує обов`язку сплачувати аліменти, однак у меншому розмірі як просить позивачка. Вказав, що через незадовільне матеріальне становище має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн на кожну дитину. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст.180 СК України передбачено, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач є молодою особою працездатного віку, доказів неспроможності сплати аліментів не подав, тому виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного, ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial