Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

14 липня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , яка підписана адвокатом Коренко Т.В., в якій позивач просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільна дитина сторін має статус дитини з інвалідністю з дитинства. Особливості хвороби дитини полягають у тому, що її не можна залишати на самоті, дитина завжди знаходиться у положенні сидячи або напів лежачому стані, через часті напади їй необхідно надавати першу медичну допомогу та спеціальні ліки., систематично відвідувати лікаря, проходити профілактичні курси, також дитина потребує спеціального годування. Всього для задоволення потреб дитини, які є життєво необхідними потрібно 65000 грн в місяць, для задоволення додаткових потреб 60000 грн. в рік. Враховуючи що витрати на дитину складають 60000 грн в місяць, то на кожного з батьків припадає по 30000 грн. щомісяця. Позивачу важко самостійно утримувати дитину. Відповідач, знаючи про хворобу дитини, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тому позивач з вертається до суду. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21 серпня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що не заперечує свого обов`язку утримувати дитину та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 30000 грн оскільки тривалий час не працює, оскільки через тяжкий час в Україні не може знайти постійну роботу, нерухомого майна не має, проживає разом з матір`ю, яка теж не має постійної роботи. Окрім цього він сплачує аліменти на сина від першого шлюбу, за рішенням суду від 23.03.2018 р. Від виховання дитини він не ухиляється. Позивачка самостійно вивезла дитину за кордон, чим позбавила можливості спілкуватись з сином. Щодо витрат на правову допомогу, то він не бачив розрахунку цих витрат та окрім цього вважає, що такий розмір витрат на правову допомогу з урахуванням складності справи, обсягом матеріалів справи, кількістю підготовлених документів, не узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 29.09.2023 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що на початку війни вона звернулась за допомогою до відповідача, але він їй відмовив. Через обстріли вона з дитиною виїхала до родичів в Молдову, де дитині поставили страшний діагноз та лікар подав запит у всі Європейські лікарні. Оскільки дитина була у важкому стані, вона погодилась на пропозицію Румунії, де в подальшому дитина і лікувалась. Весь цей час дитина страждала від болю, а вона черес постійний стрес і недосипання хворіла. Вона просила про допомогу відповідача купити дитині телефон щоб відволікатись та фрукту, але він відмовив. не отримавши допомоги відповідача вона попросила допомоги в соцмережах. Після хімії вони покинули готель, щоб отримати грошову допомогу, але [PERSON] затримувала виплати. Через те, що вона призначена асистентом дитини, вона не може працювати. Відповідач абсолютно не розуміє серйозність діагнозу дитини. Їй відомо, що відповідач весь час працює неофіційно, щоб не платити дітям аліменти, хоча в нього є вища освіта. Він здоровий і може піти до армії і стати героєм для своїх дітей і країни. Просить позовну заяву задовольнити. Представник позивача до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (Витяг з реєстру територіальної громади від 01.06.2023). На теперішній час домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У статті 141 Сімейного кодексу України (СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України). За положеннями статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що належить стягнути на утримання дитини, суд виходить з такого. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі матеріалів справи встановлено, що дитина разом з матір`ю. Рішенням комісії з питань захисту дітей Ясський повіт Ясська повітова рада, Румунія, [PERSON] присвоєно ступінь інвалідності важка, з особистим помічником. Згідно з випискою з лікарні Клініки медичної онкології, Ясський повіт Ясська повітова рада, Румунія, [PERSON] , [INFO] має діагноз злоякісна пухлина нирки, за винятком ниркової миски. Відповідач здоровий, працездатний, нерухомого майна у власності не має, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєві від 23.03.2018 (справа № 487/711/18). Відомостей про матеріальне становище відповідача (отримання доходу) сторонами не надано, а відповідач зазначив у відзиві що не працює. Отже, доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 30 000 грн щомісячно, суду не надано. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Доводи позивача на необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 30000 грн. у зв`язку з тяжким захворюванням дитини, суд приймає до уваги. Але зазначені позивачем обставини не є безумовною підставою для стягнення аліментів у зазначеному позивачем розмірі, оскільки витрати у зв`язку з хворобою дитини є додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 СК України, які у разі спору щодо їх розміру можуть стягуватися судом незалежно від стягнення аліментів. В той же час аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено те, що в 2023 році прожитковий мінімум для дитини до 6 років - 2272 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років складає 1136 грн, а мінімальний рекомендований розмір аліментів 2272 грн. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки відповідач є працездатною особою і має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, дитина має статус дитини з інвалідністю та потребує стороннього догляду, який забезпечує мати, відповідач сплачує аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., починаючи з 14 липня 2023 року (дата подання позовну) і до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів не поставить його в скрутне становище та відповідатиме вимогам Закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розглядаючи розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу віднесено до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач при звернення до суду звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Далі, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Гонорар адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості суду надано: 1) Договів № 71 про надання правової допомоги від 15 червня 2023, відповідно до якого за послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар в порядку та розмірі узгодженому сторонами в додатку №1 у цьому договорі; 2) розрахунок суми гонорару, в якому зазначений характер правової допомоги, витрачений час, розмір гонорару складає 5000 грн; 3) квитанцію від 15.06.2023, позивачем сплачено гонорар у розмірі 5000 грн. Отже, позивачем надані докази, які підтверджують надання правничої допомоги та її оплату. На переконання суду, характер правової допомоги відповідає умовам договору про надання правової допомоги, а розмір витрат є обґрунтованим. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн є співмірним з обсягом виконаної адвокатом роботи, ціною позову, а також значенням справи для учасників. Таким чином, з відповідача також належить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Outcome: partial