Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Шикарчука А.В. звернулась до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, в якій позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 05.10.2020, зареєстрованого в реєстрі за номером 997, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суми заборгованості у розмірі 90705,77 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 07 червня 2023 року на адресу позивачки надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Р.І. при прийняття виконавчого провадження № 63350024 від 09.11.2021 до свого виконання по примусовому виконанню виконавчого напису № 997, виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості у розмірі 90705,77 грн. Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України позивачці стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63350024 від 21.10.2020 по примусовому виконанню виконавчого напису № 997, виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості у розмірі 90705,77 грн. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. було винесено постанову від 21.10.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, якою з позивачки постановлено стягнути основну винагороду 90705,77 грн. Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження № 63350024 від 08.11.2021, виконавче провадження № 63350024 було передано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мельнику Р.І., який постановою про прийняття виконавчого провадження від 09.11.2021 прийняв до свого провадження вищевказане виконавче провадження. Вважає, що виконавчий напис № 997, виданий 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., не підлягає виконанню, оскільки позивачка будь-яких угод, договорів, правочинів з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» не укладала, жодних листів, повідомлень, документів на підставі яких у відповідача виникло право стягнення заборгованості з позивача не отримувала. Крім того, жодних листі чи повідомлень від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. також не отримувала. Також, зазначає, шо враховуючи положення ст. 256 ЦК України на час вчинення виконавчого напису № 997 від 05.10.2020 сплили всі строки позовної давності по будь-яким борговим зобов`язанням позивача. Ухвалою суду від 16.06.2023 відкрито провадженні в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19.06.2023 ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом\~№ 997,\~вчинений 05.10.2020\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Григорян Діаною\~Гагіківною про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«РОСВЕН ІНВЕСТ\~УКРАЇНА» заборгованості\~в сумі\~90705,77\~грн,\~згідно кредитного\~договору від\~26.03.2013\~укладеного з\~АТ «СБЕРБАНК»,\~що перебуває\~на виконанні\~у приватного\~виконавця виконавчого\~округу міста\~Києва Мельника\~Романа Івановича,\~виконавче провадження\~№ 63350024,до набранням законної сили рішенням або ухвалою суду у справі № 643/5105/23 за позовом [PERSON] , в особі представника адвоката Шикарчука Андрія Володимировича до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29.08.2023 витребувано у Київського державного нотаріального архіву належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо виконавчого напису, який був вчинений 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в сумі 90705, 77 грн., згідно кредитного договору від 26.03.2013, укладеного з АТ «СБЕРБАНК». 27.09.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до судового розгляду. Представник позивача адвокат Шинкарчук А.В. в судовому засіданні просив позов задовольнити вважав, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 05.10.2020, зареєстрований в реєстрі за номером 997, є таким, що не підлягає виконанню. В подальшому подав клопотання в якому просив судове засідання, яке призначене на 30.10.2023 провести без його участі. Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ БАНК» про час та місце розгляду справи повідомлялося судом в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, заяви, клопотань чи відзиву від відповідача до суду не надходило. \~Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на розгляд справи до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. \~З урахуванням згоди представника позивача,\~ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2023 постановлено провести заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст.280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За загальним правилом ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 20.03.2013 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (скорочена назва АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 149№000175540 відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 30\~000,00 грн. Пунктом 8.1 Договору визначено кінцевий термін повернення Кредиту 25.03.2018 (а.с.122-124). 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 997 відповідно до якого [PERSON] є боржником за кредитним договором № 149№000175540 від 26.03.2013, укладеним з АТ «СБЕРБАНК», право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу 475/БД06-2/19 від 19.12.2019 до товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.12.2019 по 22.06.2020. Сума заборгованості становить 90205,77 грн. (а.с.125). З тексту оспорюваного виконавчого напису № 997 від 05.10.2020 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. 21.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. на підставі виконавчого напису № 997, виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Григорян Д.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63350024 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в загальному розмірі 90705,77 грн. (а.с.08-11). 09.11.2021 постановою про прийняття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Р.І. прийняв до свого провадження вищевказане виконавче провадження (а.с.12-15), що також підтверджується інформацією про виконавче провадження від 08.06.2023 (а.с.16-18). Наказом про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] від 30.06.2021 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 14 травня 2009 року за № 7341 на ім`я [PERSON] (а.с.103). На виконання ухвали суду від 29.08.2023 про витребування доказів на адресу суду надано лист завідувача Київським державним нотаріальним архівом Гуль Л.О. від 07.08.2023 за вих. № 3879/01-21, відповідно до якого станом на 07.09.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. не передавала архів та документи нотаріального діловодства на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с.183). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. У п. 83. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17 зазначено, що таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Посилань на докази про вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору відповідач суду не надав. \~Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В матеріалах справи відсутні посилання на докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно роз`яснень, викладених у п. 6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів. Посилання позивача на положення ст. 256 ЦК України, що на час вчинення виконавчого напису № 997 від 05.10.2020 сплили всі строки позовної давності по будь-яким борговим зобов`язанням позивача суд зазначає таке. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У відповідності до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення проводить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на підставі виконавчих написів нотаріусів у редакції, що діяла на момент оскаржуваного виконавчого напису 05.10.2020, виконавчий напис нотаріуса не може вчинятися на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі. Положення стт. 256 ЦПК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 8.1 кредитного договору від 20.03.2013 № 149№000175540 визначено кінцевий термін повернення Кредиту, а саме 25.03.2018. Спірний виконавчий напис вчинено 05.03.2020. Таким чином, три роки з моменту виникнення права вимоги стягнення заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не пройшли, а тому посилання позивача на сплив строку позовної давності є безпідставними. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Зважаючи, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", дає підстави стверджувати, що не посвідчений нотаріально договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма\~статті 141 ЦПК України). Відповідно до квитанції від 09.06.2023 [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позову. Відповідно до квитанції до платіжного інструкції на переказ готівки № 12 від 09.06.2023 [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому вважає за доцільне покласти судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову у сумі 1610,40 грн. на відповідача.

Outcome: approved