Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Просить шлюб з [PERSON] \~розірвати та стягнути з [PERSON] \~аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від всіх видів доходів, щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя між нею та відповідачем поступового погіршувалося, шлюб фактично припинено, а сім`я існує лише формально. На її переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому шлюб необхідно розірвати та врегулювати питання пов`язані з матеріальним утриманням дитини.\~ Ухвалою суду від 09.10.2023 було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач та її представник просили позов задоволити, з підстав викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пітримав написану ним та нотаріально завірену заяву від 04.10.2023 року щодо визнання позовної заяви позивачки. Враховуючи вимоги\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку сторін та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 02 червня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивльного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2018 року. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з частиною 3\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3\~статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає таке. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує таке. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим,\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~\~передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2272 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2 833 грн. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позовні вимоги визнав, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 06.10.2023 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір потрібно покласти на відповідача. Позивач одночасно в позові зазначила, у разі визнання позову відповідачем судові витрати наміру стягувати не має. Тому витрати, понесені позивачем у розмірі 1073, 60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд залишає за позивачкою. Проте, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved