Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування аліментів. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що є батьком [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Драбівського районного суду Черкаської області в справі № 692/482/14-ц від 07 травня 2014 року шлюб розірвано та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що станом на 05.09.2023 року заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. З 2019 року син фактично проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. Відповідач розпоряджається аліментами і використовує їх на власні потреби та на погашення своїх боргів по кредитам та житлово-комунальним послугам. Фактично кошти отримані відповідачем не використовуються для забезпечення потреб дитини. Припинення стягнення аліментів з позивача та направлення коштів на забезпечення життя дитини буде цілком відповідати інтересам сина. За таких умов просить припинити стягнення з нього аліментів встановлених рішенням Драбівського районного суду Черкаської області в справі № 692/482/ 14-ц. Ухвалою суду від 09.10.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, відповідачу роз`яснено право надати відзив на позов, а позивачу - відповідь на відзив. Від відповідача [PERSON] відзив на позов не надходив. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав повністю, на задоволенні позовних вимог наполягав. Пояснив, що близько 5 років дитина проживає з ним у м. Київ. Раніше син ходив до школи у м. Київ, зараз навчається у ліцеї та приїздить до матері - відповідача по справі. Відповідач отримує аліменти, які сину повністю не надає - лише коли той приїздить до матері. Періодично вона надає якісь кошти, купує деякі продукти. Відповідач не забезпечує потреби сина, має зацікавленість у грошах. Спори з приводу аліментів виникають постійно. Відповідач вважає дані кошти своїми, чеків про витрати коштів не надала. Спочатку картку з коштами віддала дитині, потім її заблокувала. Зазначив, що відповідач не забезпечує дитину. Вказав, що сам постійно підтримує дитину, дає йому кошти, оплачує комунальні платежі та купує продукти харчування. Після припинення стягнення з нього аліментів, дані кошти буде витрачати на дитину, який бажає займатись спортом. у судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, проти їх задоволення не заперечувала. Зазначила, що син дійсно навчається у м. Київ оскільки там кращі умови. Стверджувала, що потреби дитини забезпечувала. Зазначила, що отримані у якості аліментів кошти витрачала на продукти та комунальні платежі. Отримуючи 9200 грн. пересилала сину 4000грн. та 500 грн. на продукти, решту коштів витрачала на власні потреби. Зазначила, що робила ремонт у кімнаті сина. Уточнила, що пояснення позивача відповідають дійсності і вона просить задовольнити позов. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 30.01.2014р. відділом ДРАЦС РС Драбівського РУЮ у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 07.05.2014р. по справі № 692/484/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи дати подання позову, а саме з 18.04.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ВП № 45313339, направленого [PERSON] Шевченківським відділом ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), за період з 30.01.2023 по 30.07.2023р. стягнуто 136106,76 грн., заборгованість складає 0,00 грн. Відповідно до копії довідки № 78 від 10.08.2022р. в.о. директора школи І-ІІІ степенів № 27 Шевченківського району м. Києва, [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] , дійсно навчався у даній школі з 02.09.2019р. по 22.06.2023р. Відповідно до Довідки КЗ професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж інформаційних технологій та поліграфії» № 32/група 12 від 01.09.2023р., [PERSON] навчається у даному комунальному закладі з 01.09.2023р. по 30.06.2026р. за професією «оператор комп`ютерної верстки, коректор (перед друкарські процеси поліграфічного виробництва). Відповідно до Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №96858940 від 31.07.2023р. місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки № 306/39/230 від 24.07.2023р. [PERSON] перебуває на військовій службі в ГУ ВСП ЗСУ. Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від «» (нерозбірливо) вересня 2023р. проведено комісійне обстеження умов проживання у [ADDRESS] . За цією адресою проживають бабуся [PERSON] , батько - [PERSON] , дитина [PERSON] . В кімнаті де проживає [PERSON] наявні меблі (згідно переліку), дитина має шкільне приладдя, ноутбук, навчається у ліцеї «Київський професійний коледж інформаційних технологій та поліграфії». Згідно супровідного листа служби у справах дітей Шрамківської сільської ради № 257/09.02-03 від 27.09.2023р., на ім?я [PERSON] надано скановану копію висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового використання аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Відповідно до висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , затвердженого 27.09.2023р., відвідування було проведено 22.09.2023р. Одержувач аліментів не забезпечує потреб дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. Дитина не оздоровлювалась, витрат на лікування протягом року не було, гуртків, секцій не відвідував, банківський рахунок на дитину відсутній, спальне місце та стіл для навчання в неналежному стані. За результатами бесіди з?ясовано, що він не виявляв бажання відвідувати гуртки, на особисті витрати та забезпечення своїх потреб витрачав близько 5 000 грн. на місяць. Дитині був придбаний телефон за приблизно 6 000 грн. та вживаний мотоцикл за 11 000 грн. Відповідно положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання сина, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого, за своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З матеріалів справи вбачається та підтверджено сторонами у судовому засіданні, що дитина [PERSON] , [INFO] , з вересня 2019 року не проживає з матір`ю, на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] - платником аліментів за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] , проживає з батьком - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Окрім цього слід зазначити позицію відповідача по справі, а саме те, що вона не заперечує, щодо задоволення позовних вимог, наполягає на їх задоволенні та підтверджує як факт використання коштів, сплачених у якості аліментів, на власні потреби так і факт проживання дитини з платником аліментів. На підставі викладеного, враховуючи факт проживання дитини з позивачем та нецільового витрачання аліментних платежів відповідачем, а також те, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі та клопотала про їх задоволення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення стягнення аліментів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 1073,60 грн.

Outcome: approved