Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках договору № 1732/16. 01.11.2023 року представником позивача було подано заяву про зменшення суми позовних вимог. Сторона позивача просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» в рамках Договору №1732/16 від 26.02.2016 року - 3% річних у розмірі 343,7 грн.; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 2071,54 грн.; пеню в розмірі 2879,24 грн.; 7% штраф в розмірі 389,1 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про уточнення суми позовних вимог в бік зменшення, оскільки відповідач [PERSON] основну суму заборгованості в розмірі 5558,98 грн. сплатив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з позовними вимогами ознайомлений, частково погасив перед позивачем заборгованість. У даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» 16.03.2017 року перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного Кодексу України, ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДГІ «Криворізька теплоцентраль». В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. № 514-VI, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018-. року унесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року (з зазначеним рішенням можна ознайомитись на сайті Рішень міської ради Кривого Рогу - https://so.kr.gov.ua/ua/treezas_so/pg/l_dl/) «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (копія рішення додається) до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. 26.02.2016 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1732/16. Відповідно до п.10.3 Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде письмово заявлено однією із сторін. З огляду на зазначене, станом на день подання позовної заяви Договір є чинним та розповсюджує свою дію на взаємовідносини сторін, що виникли на його підставі. Відповідно до предмету Договору та дислокації об`єктів (Додаток 3 Договору), Позивач бере на себе зобов`язання постачати Відповідачу теплову енергію на об`єкт - нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а Відповідач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію у терміни передбачені Договором. На виконання рішень Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 448 від 18.09.2019 року «Про початок опалювального сезону 2019-2020 років», №168 від 23.03.2020 року «Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 років», № 466 від 16.09.2020 «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років», №119 від 17.03.2021 «Про закінчення опалювального сезону 2020/2021 років» Позивачем своєчасно розпочато та вчасно закінчено опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021 рр. у м. Кривому Розі (копії додаються до позовної заяви). Факт належного виконання Позивачем - AT «Криворізька теплоцентраль» зобов`язання щодо постачання теплової енергії Відповідачеві у період з грудня 2019 року по квітень 2021 року також підтверджується Актами про подачу та припинення подачі теплоносія за адресою: [ADDRESS] , а саме: Акт від 24.10.2019 року №98 про подачу теплоносія в будівлю; Акт від 15.04.2020 року № 128 про припинення подачі теплоносія в будівлю, Акт від 30.10.2020 року №81 про подачу теплоносія в будівлю; Акт від 14.04.2021 року № 1 про припинення подачі теплоносія в будівлю. Свої договірні зобов`язання щодо постачання Відповідачу теплової енергії Заявник виконав у повному обсязі, про що свідчать акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг): Акт № 4018 від 30.04.2021; Акт №1669 від 28.02.2021; Акт №520 від 31.01.2021; Акт №6631 від 30.12.2020; Акт №5381 від 30.11.2020; Акт №3638 від. 30.04.2020; Акт №1492 від 29.02.2020; Акт №8199 від 31.12.2019. Вказані вище Акти направлялися для підписання Відповідачеві, але не були ним підписані, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Пунктом 6.3. Договору встановлено, що оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п`ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості Споживача за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту Споживачем теплову енергію здійснюється до 20-числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії. За період часу з 31.12.2019 по 30.04.2021 Відповідач, в порушення умов п. п. 6.1.-6.4. Договору не виконав свої зобов`язання, не здійснив розрахунки за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на момент подання заяви про видачу судового наказу утворилась заборгованість в сумі 5558,98 грн. 02.07.2021 від [PERSON] на розрахунковий рахунок AT «Криворізька теплоцентраль» було отримано грошові кошти в сумі 700 грн. Позивач за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню (споживачам), у своїй діяльності керується наступними нормативними актами: Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ від 21.08.2019 року №830. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію встановлено cт. 19 Закону України «Про теплопостачання». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951цс15 та у постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц. Відповідно до cт. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Позивач на виконання своїх зобов`язань, згідно вище перелічених нормативно- правових актів України, надав боржнику послугу з централізованого опалення/з постачання теплової енергії (далі - послугу) за адресою: [ADDRESS] . Однак, внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за спожиту послугу, у Боржника в період з грудня 2019 року по квітень 2021 рік утворилась заборгованість за послугу у розмірі 5558,98 грн. Згідно з ч. 1 cт. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до cт. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають бути виконані належним чином. У постанові від 04.12.2020 року у справі №917/1739/17 Велика Палата Верховного суду зазначила, що «правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, як помилково вважали суди попередніх інстанцій у цій справі. Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15). При цьому, зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду від 23.10.2019 року у справі №761/6144/15-ц). Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту». Крім того, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором, або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п. 7.2.7. Договору за порушення строків оплати Споживачем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції становить три роки. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки. Внаслідок невиконання зобов`язань Відповідачем щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію, за адресою: [ADDRESS] у період з грудня 2019 року по квітень 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 5558,98 грн. (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто вісім копійок). Крім того, за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію, відповідачеві нараховано: 3% річних, що становить 343,7 грн., компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 2071,54 грн., пеню в розмірі 2879,24 грн. та 7% штрафу, що становить 389,1 грн., та що підтверджується розрахунком. Вищезазначені обставини є підставою для задоволення уточнених зменшених позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача, внаслідок порушення ним вимог чинного законодавства, суми інфляційних втрат в розмірі 4 408,14 грн. та 3 % річних в сумі 1 489,98 грн., пені в розмірі 2879,24 грн. та 7% штрафу, що становить 389,1. грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення уточненого позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 10, 60-68 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 11, 322, 509, 525, 526, 543, 625, 626 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, постанови Верховного Суду України від 20.04.2016р. у справі №6-2951 цс 15, ст.ст. 4, 5, 10, 175, 187 ЦПК України, ст.ст. 5-8,\~12-19,\~23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 274, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved