Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в обґрунтування якого посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк"з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.03.2013 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом. [PERSON] , позичальник, померла [INFO] . Позивачем було направлено претензію кредитора до Свалявської державної нотаріальної контори. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому просить стягнути з них заборгованість у розмірі 36842,02 грн. за кредитним договором № б/н від 21.03.2013. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 травня 2023 року справу № 306/1187/23 (провадження № 2/306/466/23) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 85). 30 травня 2023 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.90). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 12.09.2023 позов не визнала та пояснила, що вона не проживала з [PERSON] , спадщину не отримувала, просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 12.09.2023 просив відмовити в задоволенні позову,як безпідставному. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судові засідання не з`являлися, причини неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 21.03.2013 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с.24-25). [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть(а.с.66). Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 21.03.2013 року становить 36842,02 грн., яка складається з наступного:- заборгованість за тілом кредиту 23523,85 грн.; 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 23523,85 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13318,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; -заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 0,00 грн.; -нарахована пеня - 0,00 грн.; -нараховано комісії - 0,00 грн. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 22.09.2022 направив претензію кредитора до Свалявської державної нотаріальної контори (а.с.68). Згідно відповіді Свалявської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 21.10.2002 не заведена(а.с.69). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3,4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст.16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст. 1282 ЦК України, свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин,що після смерті спадкодавця [PERSON] відповідачі отримали у натурі певне спадкове майно. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі взагалі не скористались своїм правом на спадкування за законом і не прийняли спадщину, оскільки спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Крім того, в постанові ВС/КЦС у справі №587/381/15-ц від 04.02.2021 зазначено, що, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Враховуючи наведене, позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не підлягають до задоволення. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. В зв"язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає. \~ \~

Outcome: dismissed