Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

28\~червня 2023\~року від\~позивача до\~суду надійшов\~позов до\~ [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Володимирською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 07.04.2023 № 328442193 та № 328439048 у громадянина російської федерації [PERSON] в приватній власності перебуває дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2018 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722481200:04:000:0519, площею 0,1666 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2018 року № ННР 941170. Крім цього, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2018 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722485800:05:000:0666, площею 0,3824 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2018 року № ННР 941172. Разом із тим, окружною прокуратурою виявлено порушення [PERSON] ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Так, [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 25.10.2018 року по даний час) не відчужив їх, у зв`язку з чим є підстави для їх конфіскації у власність держави. Просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області земельні ділянки які на праві приватної власності належать [PERSON] з кадастровими номерами 0722481200:04:000:0519 площею 0,1666 га та 0722485800:05:000:0666 площею 0,3824 га, які знаходяться на території Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області та стягнути з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою судді від 04 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Локачинського районного суду від 18 вересня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, яке відкладено на 02 листопада 2023 року. Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. 02 листопада 2023 року від прокурора Володимирської окружної прокуратури Волинської області Грабовського О.О. надійшло клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 87) Представник ГУ Держгеокадастру у Волинській області у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. 12.10.2023 від представника ГУ Держгеокадастру у Волинській області Ковальчук О.В. надійшло клопотання, в якому позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує щодо прийняття заочного рішення (а.с 86) Відповідач [PERSON] , зважаючи на його громадянство рф та місце проживання на території держави-агресора, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В судове засідання 02 листопада 2023 року повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань, відзиву від нього до суду не надходило. Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачів, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд зважає на наступне. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Так, за п. 76-77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Згідно із п. 80 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 вказаної вище постанови). У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними. Зазначене повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду. Згідно із ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства, саме ГУ Держгеокадастру у Волинській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки. Оскільки Головне\~управління Держгеокадастру\~у Волинській\~області у\~відповідності до\~положень ст.\~145\~ЗК України,\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~використанням та\~охороною земель»,\~«Положення про\~Головне управління\~Держгеокадастру в\~області» здійснює\~державний нагляд\~(контроль)\~за дотриманням\~органами державної\~влади,\~органами місцевого\~самоврядування,\~юридичними та\~фізичними особами\~вимог земельного\~законодавства та\~встановленого порядку\~набуття і\~реалізації права\~на землю,\~то воно\~наділене правом\~на подання\~такого роду\~позовів.\~

Outcome: approved