Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Керівник Чортківської\~окружної прокуратури звернувся в суд в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, з даним позовом до [PERSON] , в якому просить конфіскувати у власність держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, яка на праві приватної власності належить громадянину російської федерації [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 2684 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що Чортківською окружною прокуратурою встановлено, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, яка знаходиться на території Турильченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, згідно Державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯМ380610 від 24.12.2012. При цьому відповідач 02.11.2018 року зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. Також 01.11.2018 відповідач уклав договір оренди щодо своєї земельної ділянки кадастровим номером 6120888100:01:001:0964 з ТОВ «Макс-Агро» строком до 01.11.2028. Те що [PERSON] є громадянином російської федерації стверджується листами Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області та листом Управління СБУ. На території України вказаний громадянин зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України, ст.ст.\~80,\~81,\~145 Земельного кодексу України\~при використанні [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964. За наведених обставин, просять позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 23 жовтня 2023 року ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор, будучи присутнім у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не прибув, був повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області надійшла заява за підписом начальника І.Кузя, в якій він просить розглядати справу без участі їхнього представника на підставі наявних у справі документів, позовні вимоги керівника Чортківської окружної прокуратури до [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи присутнім у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та вказав, що про обов`язок відчуження земельної ділянки протягом року йому було відомо, однак він хотів дану земельну ділянку переоформити на сина, який тривалий період перебував за кордоном, а тому такий строк ним було пропущено. Представник третьої особи, ФГ «Макс Агро» в письмовій заяві просить розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянину російської федерації на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, дата державної реєстрації 02 листопада 2018 року, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №341364935 від 02.08.2023. Крім того, у даному витязі міститься інформація про право оренди вищезазначеної земельної ділянки фермерським господарством «МАКС-АГРО», підстава для державної реєстрації договір оренди землі від 01.11.2018. Як вбачається з архівної копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №380610, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,7600 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Турильченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2007 №1-1385. Згідно листа Управління ДМС України в Тернопільській області №1061-23 від 20.02.2023, громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] документований 26.11.2020 УДМС у Тернопільській області посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] , строк дії до 24.11.2030. За даними довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості сформованого 30 серпня 2023 року, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, становить 30279,52 грн. З матеріалів цивільної справи вбачається, що Чортківська окружна прокуратура зверталася до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузя (лист №55/1-1291ВИХ-2 від 21.03.2023), чи вживалися ними заходи, спрямовані на примусове припинення прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, яка належить на праві власності [PERSON] . Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.92-1146/2-23 від 03.04.2023, на вищевказаний запит, повідомляють про те, що Головне управління не подаватиме до суду позовних заяв про конфіскацію земельних ділянок через відсутність достатньої суми кошторисних призначень на квітень місяць 2023 року по\~КЕКВ\~2800 «Інші поточні видатки». Статтею 14 Конституції України\~визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У\~статті 26 Конституції України\~зазначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідно до ч.1 ст.1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. За змістом частин 2, 3 та 4 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті уразі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У\~статті 13 Конституції України\~закріплено, що власність зобов`язує. Аналогічні положення викладені у\~статті 319 Цивільного кодексу України. Приписами\~статті 14 Цивільного кодексу України\~встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, підставою виникнення зобов`язання є, зокрема, закон, що встановлює обов`язкові дії для того чи іншого суб`єкта. Невиконання обов`язкових дій цим суб`єктом, забезпечується відповідальністю. Статтею 354 Цивільного кодексу України\~передбачено, що до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Пунктом «е» частини першої\~статті 140 Земельного кодексу України\~передбачається, що не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом, є однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку. За змістом частин 1, 2 та 4\~статті 145 Земельного кодексу України\~якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Такий позов подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах, а ціна проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6120888100:01:001:0964, площею 0,7562 га, з цільовим призначенням\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, таку не відчужив, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі - Конвенція) закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)). ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий і навпаки встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Слід зазначити, що право держави примусово припиняти право власності земельної ділянки, яка мала бути відчужена її власником, передбачене у чинному законодавстві України. Відповідні приписи, які регламентують цю процедуру, наведені у судовому рішенні. З огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави у право відповідача на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваної земельної ділянки, оскільки такий мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак у встановлений законом строк земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року. Крім того, частиною 4 статті 145 ЗК України передбачено, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Чортківської окружної прокуратури, який звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. Оскільки при\~подачі даного\~позову позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~у сумі\~2684,00\~грн,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~№1599\~ від\~08\~вересня 2023\~року,\~звідповідача в користь позивача слід стягнути 50 відсотків судових витрат, що становитиме 1342 грн.

Outcome: approved