Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У червні2023року позивачі звернулисядо суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просиливизнати за нимиправо власності на земельну частку (пай) площею1,45умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в адміністративних межах Чижівськоїсільської територіальної громади Звягельського району Житомирської області (далі за текстом земельний пай), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначили, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON] та батька позивачів [PERSON] і [PERSON] відкрилась спадщина, що складається, окрім іншого, з земельного паю. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також, позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити; представник відповідача визнав позов не заперечив щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] в м.\~Новоград-ВолинськийЖитомирської області помер [PERSON] , який на момент смерті проживав з дружиною [PERSON] , позивачкою. Позивачі [PERSON] і [PERSON] на момент смерті батька були неповнолітніми. Родинні стосунки між померлим та позивачами, як чоловіка й батька, підтверджуються копіями відповідних свідоцтв. До спадкової маси входить земельний пай. За життя померлийбув включений в списки громадян, які мали право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ«Колодянський бекон» під номером76. На ім`я\~ [PERSON] \~19.02.2001\~зареєстрований та\~виданий сертифікат\~ЖТ№0329178, розмір земельної частки (паю) становить 1,45 в умовно кадастрових гектарах. Державний акт на землю не видавався. ВАТ «Колодянський бекон» розташовувався на території Колодянської сільської ради, яка після реформування органів місцевого самоврядування ввійшла до складу Чижівської сільської територіальної громади Звягельського району Житомирської області. Оригінал сертифікату у позивачів відсутній. [PERSON] \~(дружина\~померлого),\~ [PERSON] (син\~померлого)\~і [PERSON] \~(донька\~померлого)є єдинимспадкоємцем [PERSON] , інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. З заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернувся [PERSON] , якому у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, 24.04.2023 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельний пай. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 Конституції України) норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року (далі за текстом ЦК 1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Для вирішення цієї справи підлягають застосуванню норми ЦК 1963(спадкодавецьпомер у 2003 році). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст.524 ЦК 1963 є спадкування майна, в тому числі за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина (чоловік) і батьки померлого (ст.529 ЦК 1963). Статтею 548 ЦК 1963 визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК 1963 спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Земельне законодавство, чинне на момент смерті спадкодавця, не містило чіткого визначення поняття земельної частки (паю). Поняття земельна частка (пай) безпосередньо пов`язане з паюванням земель сільськогосподарського призначення, що перебували у колективній власності. При паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, так званих колгоспів, без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Виходячи з цього, треба розуміти, що земельна частка (пай) це певна умовна земельна частка, виділена при приватизації державних та комунальних сільськогосподарських підприємств (всім відомих колгоспів), розміри якої визначаються в умовних кадастрових гектарах. Характерною особливістю земельних часток (паїв) є те, що вони не були виділені в натурі, тобто не мають чітко визначених меж та розташування на місцевості. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 (далі за текстом Закон) визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі за текстом Порядок). У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень\~Земельного кодексу\~України 2001\~року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За приписами ст.ст.5,\~22\~Земельного кодексу\~України 1990\~року (далі за текстом ЗК 1990) кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у його власності і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян (ст.23 ЗК 1990). Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст.9 ЦК 1963 здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що [PERSON] за життя правомірно набув право власності на земельний пай, отримавши відповідний сертифікат, у зв`язку із чим його можна вважати спадковим майном померлого, яке в рівних частках успадкували його дружина та діти. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про можливість визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на земельний пай, який залишився після смерті [PERSON] , в рівних частках. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved