Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за розпискою. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 06 квітня 2019 року відповідач, [PERSON] , взяла у нього у борг гроші в сумі 820200 грн., що еквівалентно 30 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на 06.06.2019 року та зобов`язалася повернути вищевказану суму до 31 грудня 2022 року, про що власноручно написала розписку. Відповідач, зобов`язувався повернути кошти у національній валюті України (гривні) по курсу Долара до гривні на день повернення, до 31 грудня 2023 року. Проте, станом на день подання позовної заяви, відповідач свої зобов`язання не виконав, на зв`язок не виходить, борг не повертає. Враховуючи викладене, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, та з відповідача на його користь необхідно стягнути 30000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.05.2023 року ( 1 долар США = 36,5686 грн.) становить 1 097\~058 грн.. Також оскільки, відповідач прострочив час виконання грошового зобов`язання, вважає за необхідне стягнути з останнього суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Загальна сума боргу = 1 097 058,00 + 33 220,93 +11 631,82 = 1 141 910,75 грн. 10.08.2023р. позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просив: стягнути з [PERSON] на його користь загальну суму боргу 1097058грн В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що 06.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого остання отримала від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 820200грн., що еквівалентно 30 000,00 доларів США по курсу НБУ станом на 06.06.2019 року та зобов`язалася повернути вищевказану суму в національній валюті України (гривні) по курсу долара до гривні на день повернення, до 31 грудня 2022 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується борговою розпискою від 06.06.2019 року. До 31.12.2022 р. та після звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернула позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 1\~097\~058 грн. (30000,00 х 1 долар США по курсу НБУ на день звернення до суду = 36,5686 грн.) заборгованості за договором позики від 06.06.2019 року. Судовий збір відповідно дост.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивач в розмірі 11507,38 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved