Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

21.09.2023 року Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дітей, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: відділення соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради виконавчого комітету Казанківської селищної ради. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] є матер`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка неналежним чином виконує батьківські обов`язкі по відношенню до своїх дітей. Відомості про батька старших дітей, [PERSON] та [PERSON] записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Семейного кодексу України. Батько трьох менших дітей [PERSON] , [INFO] згідно вироку Казанківського районного суду Миколаїської області від 15 червня 2022 року справа №478/243/22 визнаний винним у вчиненні криминального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаї1вської області від 22 вересня 2021 року і зараз відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки i 2 (два) місяці. Згідно рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 19.01.2023 року № 8 сім`я [PERSON] взята на облік Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради, як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах. Основна причина з якої сім`ю [PERSON] взято на облік, як сім`ю , що опинилась у складних життєвих обставинах, це аморальний cпосіб життя відповідача [PERSON] , яка зловжиє алкогольними напоями. Протягом 2021 - 2023 pоків старостою Троїцько-Сафоновського старостинського округу Казанківської селищної ради А.Кравченко та діловодом Т.Пономаренко , переодично здійснювались перевірки умов проживання даної родини, про що складалися акти обстеження умов проживання від 16.02.2023 року; 29.03.2023 року; 16.05.2023 року та 12.09.2023 року та долучалися фотографії про умови проживання данної родини, згідно яких встановлено, що санитарні норми помешкання, де проживала родина є незадовільні, продуктами харчування забезпечені частково, з приготовленого нічого не було. Постільна білизна та одяг дітей був брудним. У дітей в помешканні немає свого особистого простору, та постійного місця навчання, не має шкільного місця, стільців. У дітей не має самого елементарного, а саме особистих рушників та засобів особистої гігіени (мила, зубних щіток, гребенців). Двір та город заросли бур`яном. 3 матір`ю, відповідачем по справі [PERSON] часто проводились бесіди стосовно належного виконання батьківських обов`язків, але до рекомендаций спеціалістів служби у справах дітей відповідач [PERSON] не дослухалась, дуже часто до помешкання спеціалістів служби у справах дітей пускала неохоче, довго не відчиняла дверь. Згідно характеристики від 12.09.2022 р. № 60 класного керівника Троїцько-Сафоновського ліцею Казанківсько ї селищної ради, неповнолітнього [PERSON] , обстеження матеріально-побутових умов ciм'i свідчить про незадовільний стан утримання помешкання родини. Молодші діти часто залишались без матері, під наглядом старшого сина [PERSON] . У дітей відсутні робочі місця для виконання домашніх завдань. Мати не підтримує зв`язок з класним керівником, на телефоні дзвінки реагувала агресивно. Батьківські збори не відвідувала. 3 06.09.2022 року [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському тубдиспансері. 3 цього періоду вci п`ятеро дітей були направлені до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради згідно заяви матері, оскільки близьких родичів, на яких можна було б залишити дітей немає. Згідно виписки № 220 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного, санаторного) хворого ТБ 09, 04.11.2022 року, виписана на амбулаторне лікування. В відділенні зловживала алкоголем. Згідно характеристики наданої старостою Троїцько-Сафоновського старостинського округу родина [PERSON] перебуває, як родина, яка опинилася в складних життевих ситуаціях, не намагається та не хоче виправлятися. За період після повернення з лікарні, а саме з листопада 2022 року не привела в належний стан своє домоволодіння (бруд страшний, вікна вибиті). Коли діти ходили до школи, директор неодноразово телефонувала до старости села та говорила, що діти брудні та не підготовлені до уроків. В зимовий період діти ходили до школи в кедах (на резиновій подошві). Мати на зауваження не реагувала, тому що пиячила та вживала наркотичні засоби. Постійно проводилися перевірки, але змін не було. Діти були голодні. Сусіди коли мали змогу допомагали продуктами харчування. Старостинський округ та школа також неодноразово надавали продукта харчування. В сім`ї п`ятеро дітей , які один за одним слідкують. Старший [PERSON] не одноразово був замічений в крадіжках. Батько неоднаразово був засуджений . На даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України. Мати дітей [PERSON] коли залишилася одна без чоловіка почала пиячити ще більше та вести аморальний cnoci6 життя на очах у дітей. А з початком війни коли до селища заїхали військовї ЗСУ, діти бігали до них просили поїсти та продукта харчування до дому, а для матері просили цигарки. Згідно довідки наданої директором центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 03-206 від 31.07.2023 року [PERSON] за весь період перебування дітей в центрі, своїх дітей не відвідувала, не телефонувала, подальшою долею дітей не цікавилася. Згідно характеристики наданої начальником СПД № 1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Володимиром Бондаренко Чупіна Вікторія Олександрівна, [INFO] характеризується негативно, постійного офіційного місця роботи не має, проживає за рахунок випадкових заробітків. За характером неспокійна, зловживає спиртними напоями, постійно покидає своє місце проживання, підтримує стосунки з ранійше судимими та неблагополучними особами. В громадському житті та благоустрої Казанювської ОТГ участі не приймає. Відповідно до вироку по справі № 478/812/22 провадження № 1-кп/478/17/2023, [PERSON] визнали винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України та призначили їй покарання iз застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації всього надежного обвинуваченій майна. У зв`язку з вищевикладеним рішенням виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 22.06.2023 року № 102 затверджено Висновоккомісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Казанювської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] », вирішено затвердити Висновоккомісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Казанювської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] », вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, оскільки за весь період після повернення з лікарні відповідача, а саме з листопада 2022 року, відповідач не привела в належний стан своє домоволодін ня (бруд страшний, вікна вибиті) , також відповідач [PERSON] за весь період перебування дітей в центрі, своїх дітей не відвідувала, не телефонувала, подальшою долею дітей не цікавилася, тобто на теперешній час ситуація не змінилася та відповідач продовжує свідомо не виконувати свої батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, а томувраховуючи вищевикладене наполягають на задоволенні позовних вимог. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.09.2023 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Надали до суду заяву однак надали до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду не відомі. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процессу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матер`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька старших дітей, [PERSON] та [PERSON] записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Семейного кодексу України. Батько трьох менших дітей [PERSON] , [INFO] згідно вироку Казанківського районного суду Миколаїської області від 15 червня 2022 року справа №478/243/22 визнаний винним у вчиненні криминального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаї1вської області від 22 вересня 2021 року і зараз відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки i 2 (два) місяці. З 06.09.2022 року [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському тубдиспансері. 3 цього періоду вci п`ятеро дітей були направлені до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради згідно заяви матері, оскільки близьких родичів, на яких можна було б залишити дітей немає. Згідно виписки № 220 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного, санаторного) хворого ТБ 09, [PERSON] 04.11.2022 року, виписана на амбулаторне лікування. Bci діти зараз перебувають в КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради згідно заяви матері. Згідно довідки наданої директором центру соціально-психологічної реабілітації дітей №03-206 від 31.07.2023 року [PERSON] за весь період перебування дітей в центрі, своїх дітей не відвідувала, не телефонувала, подальшою долею дітей не цікавилася. Згідно рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 19.01.2023 року № 8 сім`я [PERSON] взята на облік Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради, як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах. Основна причина з якої сім`ю [PERSON] взято на облік, як сім`ю , що опинилась у складних життєвих обставинах, це аморальний cпосіб життя відповідача [PERSON] , зловживання алкогольними напоями відповідачем [PERSON] . З вересня 2022 року діти з матер`ю не проживають. Відповідно да актів обстеження умов проживання від 16.02.2023 року; 29.03.2023 року; 16.05.2023 року та 12.09.2023 року, до яких долучені фотографії про умови проживання данної родини, складені старостою Троїцько-Сафоновського старостинського округу Казанківської селищної ради А.Кравченко та діловодом Т.Пономаренко , встановлено, що санитарні норми помешкання, де проживала родина, є незадовільні, продуктами харчування родина забезпечені частково, з приготовленого нічого не було. Постільна білизна та одяг дітей був брудним. У дітей в помешканні немає свого особистого простору, та постійного місця для навчання, не має шкільного місця, стільців. У дітей не має самого елементарного, а саме особистих рушників та засобів особистої гігіени (мила, зубних щіток, гребенців). Двір та город заросли бур`яном. Згідно характеристики від 12.09.2022 року № 60 Троїцько-Сафоновського ліцею Казанківсько ї селищної ради, класного керівника неповнолітнього [PERSON] , обстеження матеріально-побутових умов ciм'i свідчить про незадовільний стан утримання помешкання родини. Молодші діти часто залишались без матері, під наглядом старшого сина [PERSON] . У дітей відсутні робочі місця для виконання домашніх завдань. Мати не підтримує зв`язок з класним керівником, на телефоні дзвінки реагувала агресивно. Батьківські збори не відвідувала. Згідно характеристики наданої старостою Троїцько-Сафоновського старостинського округу родина [PERSON] перебуває, як родина, яка опинилася в складних життевих ситуаціях, не намагається та не хоче виправлятися. За період після повернення з лікарні, а саме з листопада 2022 року не привела в належний стан своє домоволодіння (бруд страшний, вікна вибиті). Коли діти ходили до школи, директор неодноразово телефонувала до старости села та говорила, що діти брудні та не підготовлені до уроків. В зимовий період діти ходили до школи в кедах (на резиновій подошві). Мати на зауваження не реагувала, тому що пиячила та вживала наркотичні засоби. Постійно проводилися перевірки, але змін не було. Діти були голодні. Сусіди коли мали змогу допомагали продуктами харчування. Старостинський округ та школа також неодноразово надавали продукта харчування. В сім`ї п`ятеро дітей , які один за одним слідкують. Старший [PERSON] не одноразово був замічений в крадіжках. Батько неоднаразово був засуджений. На даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України. Мати дітей [PERSON] коли залишилася одна без чоловіка почала пиячити ще більше та вести аморальний cnoci6 життя на очах у дітей. А з початком війни коли до селища заїхали військовї ЗСУ, діти бігали до них просили поїсти та продукта харчування до дому, а для матері просили цигарки. Згідно характеристики, наданої начальником СПД № 1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Володимиром Бондаренко, [PERSON] , [INFO] характеризується негативно, постійного офіційного місця роботи не має, проживає за рахунок випадкових заробітків. За характером неспокійна, зловживає спиртними напоями, постійно покидає своє місце проживання, підтримує стосунки з ранійше судимими та неблагополучними особами. В громадському житті та благоустрої Казанківської ОТГ участі не приймає. Відповідно до вироку по справі № 478/812/22 провадження № 1-кп/478/17/2023 [PERSON] була засуджена за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України та їй було призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації всього надежного обвинуваченій майна, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України умовно з іспитовим строком 2 роки. За висновками здоров`я неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] -здорові. Згідно вироку Казанківського районного суду Миколаїської області від 15 червня 2022 року справа № 478/243/22, батько трьох менших дітей [PERSON] , [INFO] , визнаний винним у вчиненні криминального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та відповідно до вимог ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаї1вської області від 22 вересня 2021 року і зараз відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки i 2 (два) місяці. Відповідно до вироку Казанківського районного суду Миколаїської області від 23 лютого 2023 року по справі № 478/812/22 провадження №1-кп/478/17/2023 відповідача по справі [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено iй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації всього надежного обвинуваченій майна, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України умовно з іспитовим строком 2 роки. Рішенням виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 22.06.2023 року № 102 затверджено Висновоккомісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Казанювської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] », яким вирішено затвердити Висновоккомісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Казанювської селищної ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] », яким вирішено позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. З огляду на наведений висновок, орган опіки та піклування Казанківської селищної ради вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав. Відповідно статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Згідно із частиною 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, частин 3 - 4 статті 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом також встановлено, що протягом 2021 - 2022 років позивачем постійно проводилася профілактична робота, але відповідачі продовжували систематично ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною. Нормами частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що після виписки з лікарні з 04.11.2022 року відповідача, ситуація не змінилася і відповідач продовжує свідомо не виконувати свої батьківські обов`язки, не здійснює утримання дітей, не займається їх фізичним та розумовим розвитком, не цікавиться долею своїх дітей, що підтверджується довідкою наданої директором центру соціально-психологічної реабілітації дітей №03-206 від 31.07.2023 про те, що [PERSON] за весь період перебування дітей в центрі, своїх дітей не відвідувала, не телефонувала, подальшою долею дітей не цікавилася, тому Орган опіки та піклування виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів. У зв`язку з чим суд, приймаючи до уваги встановлені в сукупності докази та обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка порушує батьківські обов`язки, діючи в інтересах неповнолітньої дитини та малолітніх дітей, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини та малолітніх дітей. Суд, дослідивши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню враховуючи наступне. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення коштів (аліментів) на утримання дітей є аргументованими та підлягають задоволенню. За статтею 183 СК України, аліменти на двох та більше дітей завжди визначаються у єдиній частці від заробітку, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти щомісячно у розмірі 1/2 частини від її заробітку (доходу) на користь державної установи, де знаходяться діти, або іншої особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, на утримання дітей, до досягнення останніми повноліття. Згідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved