Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

01.09.2023 [PERSON] через свого представника адвоката Царик Р.М. звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма прилеглими будівлями і спорудами, а саме: житловий будинок літ. А житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 21,4 кв.м., сарай літ. Б, літня кухня літ. В, навіс літ.\~Г, вбиральня літ. Е, сарай літ. М, гараж літ. П, сарай літ. Р, душ літ. С, сарай літ. Т, замощення літ. І, водопровідна колонка № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, ворота № 8, - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . За життя йому належали 41/100 часток житлового будинку [ADDRESS] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.06.1980. Після смерті батька позивач [PERSON] у встановлені законом порядку та строк звернулась до ПН ММНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було направлено запит до КП ММБТІ щодо реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок. Із отриманої від КП ММБТІ відповіді було встановлено, що станом на 28.12.2012 43/100 в праві власності на буд. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № б/н від 13.03.2001, яке видане виконкомом Миколаївської міської ради. При цьому зазначено, що таке свідоцтво видано замість свідоцтва про право на спадщину від 03.06.1980 № 2-661. Також із даної відповіді встановлено, що інший зі співвласників вказаного житлового будинку [PERSON] , який був власником 57/100 часток, виділився в окрему адресу - [ADDRESS] , згідно рішення № 502 від 31.05.2013 виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Між тим позивач зазначає про те, що її батько ніколи і нікому не передавав оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок, ніхто ніколи не пропонував йому замінити існуючий документ на інший, тобто колишній співвласник буд. [ADDRESS] [PERSON] самостійно виділився в окрему адресу без згоди спадкодавця, отримавши з цією метою відповідні рішення ММР, і зареєстрував належну йому частку майна як цілий житловий об`єкт за новою адресою. Саме вказана обставина призвела до зміни часток померлого [PERSON] у праві власності на житловий будинок з 41/100 часток на 43/100 частки. Крім того, фактично право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на буд. [ADDRESS] припинилось після виділення останнього в окрему адресу та у померлого залишився у власності цілий житловий будинок [ADDRESS] . Однак за життя спадкодавцю не було відомо про вищевказані обставини, він не отримував змінене свідоцтво про право власності та відповідні рішення ММР, на зареєстрував своє право власності згідно нових правовостановлюючих документів, що, згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності після смерті її батька. Посилаючись на викладені обставини, позивач [PERSON] звернулась із даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2023, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у ПН ММНО Ніки\~Н.В. копію спадкової справи № 2/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічну документацію (інвентаризаційну справу) на домоволодіння [ADDRESS] . 13.09.2023 від ПН ММНО [PERSON] надійшла витребувана спадкова справа. 21.09.2023 від КП ММБТІ на адресу суду надійшла інвентаризаційна справа за адресою [ADDRESS] . Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва 02.10.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Канарської - адвокат Царик\~Р.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Додатково просила не стягувати з відповідача судові витрати та залишити їх за позивачем. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього 15.09.2023 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Третя особа ПН ММНО Ніка Н.В. в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, 16.10.2023 від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 03.06.1980, виданого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-661, [PERSON] на праві власності належить 41/100 частина будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). 09.04.2019 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності частки буд. [ADDRESS] . У встановленому законом порядку [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно повідомлення КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.06.2023 на запит ПН ММНО Ніки Н.В. встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] має наступні показники: житловий будинок літ. А житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 21,4 кв.м., сарай літ. Б, літня кухня літ. В, навіс літ. Г, вбиральня літ. Е, сарай літ. М, гараж літ. П, сарай літ. Р, душ літ. С, сарай літ.\~Т, замощення літ. І, водопровідна колонка № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, ворота №\~8. Власники станом на 28.12.2012 зареєстровані: [PERSON] , 43/100 часток на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок б/н від 13.03.2001, виданого виконкомом Миколаївської міської ради; [PERSON] 57/100 виділено в окрему адресу [ADDRESS] згідно рішення № 502 від 31.05.2013 виконавчого комітету Миколаївської міської ради (а.с. 16). Об`єкту нерухомого майна, який утворився в результаті виділення зі складу житлового будинку по [ADDRESS] (літ. Х, Ц, Щ, Я, Я'), що належить [PERSON] , відповідно до рішення № 502 від 31.05.2013 Миколаївської міської ради надано нову адресу - [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно буд. [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ Х, житлового будинку літ. Ц, літньої кухні літ. Щ, альтанки літ. Я, навісу літ. Я', огорожі № 11, 9, належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 22.08.2018 (а.с. 19). У відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 13.03.2001, виданого виконкомом Миколаївської міської ради, 43/100 часток буд. [ADDRESS] належить [PERSON] . Дане свідоцтво видано замість свідоцтва про право на спадщину від 03.06.1980 № 2-661 (а.с.\~21). Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Н.В. від 09.08.2023, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки: спадкоємицею не надано оригінал свідоцтва про право власності на 43/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] від 13.03.2001; співвласник [PERSON] , 57/100 часток у праві спільної часткової власності, виділився в окрему адресу [ADDRESS] ; після виділення в окрему адресу співвласника 57/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок [PERSON] його право в спільній частковій власності, в той час як частки співвласника [PERSON] залишились незмінними; визначити частки в праві спільної часткової власності після виділення в окрему адресу [PERSON] неможливо, оскільки [PERSON] помер. Зі змісту спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що будь-які інші особи, окрім [PERSON] , спадщину не прийняли, оскільки [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. Згідно положень\~ ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька, прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку через розбіжності в правовстановчих документах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишити їх за позивачем.

Outcome: approved