Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Заявниця звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту належності Державного акту про право приватної власності на землю 1-КВ №046794, виданого Блідчанською сільською радою 07.04.1999, заявниці. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що 12.08.2022 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Гніденко А.В. було відмовлено в реєстрації права власності за заявницею, оскільки Державний акт про право приватної власності на землю 1-КВ №046794, виданий Блідчанською сільською радою 07.04.1999 [PERSON] , а заявником та власником у відомостях Державного земельного кадастру зазначено [PERSON] , що є розбіжністю даних про власника вказаної земельної ділянки, а тому заявниця вимушена була звернутися до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2023 відкрито провадження у даній справі та справа призначена до розгляду в поряду окремого провадження. В судове засідання заявниця та її представник, а також, представник заінтересованої особи Центру надання адміністративних послуг Іванківської селищної ради не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Представник заявниці надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі та участі заявниці, в якій просив заяву задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріли справи, на яких ґрунтується заява, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Держгеокадастру від 19.01.2022 власником земельної ділянки кадастровий номер №3222080300:02:002:0054 є [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю 1-КВ №046794, виданий Блідчанською сільською радою 07.04.1999. Згідно довідки садового товариства «Медик -2015» від 15.08.2022, вказана земельна ділянка з садовим будинком належить [PERSON] . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/2211-m від 15.11.2021 імена по батькові [PERSON] та [PERSON] у державному акті на право приватної власності на землю є ідентичними. Таким чином, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що по батькові заявниці українською мовою було « [PERSON] » (російською - « [PERSON] »), що зазначено в паспорті, свідоцтві про народження, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера. Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванківської селищної ради Гніденка А.В. №64472786 від 12.08.2022 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації прав та їх обтяжень в зв`язку з розбіжностями даних про власника земельної ділянки, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах, а саме в Державному акті про право приватної власності на землю 1-КВ №046794, виданого Блідчанською сільською радою 07.04.1999 по батькові « [PERSON] » не відповідає відомостям Державного земельного кадастру, де зазначено власника земельної ділянки по батькові « [PERSON] ». Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення та необхідно останній для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Згідност.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом, на підставі зібраних доказів, встановлено та доведено, що Державний акт про право приватної власності на землю 1-КВ №046794, виданий Блідчанською сільською радою 07.04.1999 на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved