Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» суму заборгованості за Кредитним договором № 014/380805/82/1314523 від 30.11.2021 року в розмірі 67 398,92 грн. та судові витрати, які складаються з сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1 400,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1314523, відповідно до якого Кредитодавець надав Клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються Клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаний з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в сумі 91\~171,25 грн., а Клієнт зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до умов Кредитного договору, Кредит надається з метою: придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника в розмірі 82\~200,00 грн., оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 8\~971,25 грн. Строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 30.11.2021 року. Відповідно до умов Кредитного договору, процентна ставка фіксована і становить на період з 30.11.2021 року по 31.01.2022 року (включно) розмір процентної ставки за Кредитом складає 0,01% річних. З 01.02.2022 року процентна ставка за Кредитом застосовується в розмірі 39,9% річних. Проте, всупереч умовам Кредитного договору, відповідачка припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. В подальшому, 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Станом на дату відступлення заборгованість відповідачки за Кредитним договором складає 67\~398,92 грн., з яких: 58\~122,56 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 9\~276,36 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 12.05.2023 року позивач направив відповідачці Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте станом на дату подачі позову вказана Досудова вимога відповідачкою не виконана, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 06.09.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 02.11.2023 року заяву представника позивача [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду було задоволено. Разом з тим, через наявні технічні проблеми у представника позивача, а саме проблеми зі зв`язком, останній не зміг бути присутнім в судовому засіданні 06.11.2023 року в режимі відеоконференції. Представник позивача до судового засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 1-3). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 52, 54-55, 57, 59-60), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1314523 (а.с. 5-7). Згідно п.п. 1.3 Заяви-Договору № 014/380805/82/1314523 про надання Кредиту «Кредит готівкою», на умовах цієї Заяви-Договору, з дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 91\~171,25 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п.п. 2.1.1. 2.1.2. Заяви-Договору, Кредит надається з метою: придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 82\~200,00 грн.; оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 8\~971,25 грн. на користь ПрАТ «СК «Уніка Життя», страховим посередником якого виступає Банк. Згідно п.п. 2.2. Заяви-Договору, строк кредиту 72 місяці, з 30.11.2021 року по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу. На підставі п.п. 2.3 Заяви-Договору, процентна ставка за користування кредитом фіксована і становить: на період з 30.11.2021 року по 31.01.2022 року (включно) розмір процентної ставки за Кредитом складає 0,01 % річних; з 01.02.2022 року процентна ставка за Кредитом застосовується в розмірі 39,9 % річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору. АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 91\~171,25 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок IBAN відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] (а.с. 15-17). 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, згідно з умовами якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» Права Вимоги за Кредитним договором № 014/380805/82/1314523 (а.с. 19-23). Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором № 014/380805/82/1314523, в загальному розмірі 67\~398,92 грн., з яких: 58\~122,56 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту, 9\~276,36 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 27). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» повідомило відповідачку шляхом направлення досудової вимоги на адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору, що підтверджується копією досудової вимоги та поштовим описом про направлення досудової вимоги [PERSON] (а.с. 28-29). На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладенні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, встановлено, що АТ «Райффайзен Банк» виконало свої обов`язки за Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1314523 від 30.11.2021 року, в той час відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», яке є правонаступником Кредитодавця, в загальному розмірі 67\~398,92 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1314523 від 30.11.2021 року, що складає 67\~398,92 грн., з яких: 58\~122,56 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9\~276,36 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2\~684,00 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 14.06.2023 року між адвокатом Титаренко В.В. та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», в особі директора Яковця Ю.М., було укладено договір про надання правничої допомоги № 14/06/2023 (а.с. 34-36). Обсяг виконаних робіт, визначений в акті виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення № 85 до Договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року № 14/06/2023, згідно з яким, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надано правничу допомогу на загальну суму 1\~400,00 грн. (а.с. 39). Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 1145 від 21.07.2023 року (а.с. 40). Під час розгляду справи відповідачкою не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2\~684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1\~400,00 грн.

Outcome: approved