Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Дротинці Виноградівського району Закарпатської області помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок в [ADDRESS] , загальною площею 98,8 кв.м, в тому числі житловою 38,0 кв.м. Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Будівельного паспорту на забудівлю земельної ділянки. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, належне [PERSON] , та рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. Вважає, що вона як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті чоловіка, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не\~ змогла його отримати з незалежних від неї причин. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідачка, будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала через канцелярію суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої вимоги позивачки визнає повністю та просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дротинці Виноградівського району Закарпатської області помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2010 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] , загальною площею 98,8 кв.м, в тому числі житловою 38,0 кв.м. Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Будівельного паспорту на забудівлю земельної ділянки. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, ганок, вбиральня, свинарник, які оцінені на загальну суму 192192,00 грн. На день смерті, [PERSON] , 1954 р.н., який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1958 р.н., донька [PERSON] , 1977 р.н. та двоє внуків. Вказане підтверджується довідками Виноградівської міської ради №№20.5-07/329, 20.5-07/330 від 11.09.2023 р. Як вбачається із Виписки з погосподарської книги Виноградівської міської ради №20.5-07/328 від 11.09.2023 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, якому присвоєно адресний номер [ADDRESS] , відповідно до погосподарської книги №7 та номер об`єкта погосподасрького обліку №01-0331-1, рахується за померлим [PERSON] . Житловому будинку присвоєно та закріплено адресний номер: [ADDRESS] . Заповіт спадкодавцем не складався. По справі існують інші спадкоємці, а саме донька спадкодавця, відповідачка по справі, [PERSON] , яка відмовляються від своєї частки у спадковому майні на мою користь, позивача по справі. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка, який помер [INFO] , позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, належне [PERSON] , та рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. Вказане підтверджується листом завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №48/01-16 від 01.03.2023 р. Таким чином, позивачка не може оформити спадкове майно і\~ отримати свідоцтво про право на спадкування за законом із незалежним від неї обставин. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини зона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок підлягає державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємицю можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті чоловіка, оскільки суд встановив, що така постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю на день відкриття спадщини. За таких встановлених у підготовчому судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою [PERSON] на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved