Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. З 20.11.1996 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання між подружжям охололи стосунки, зникли теплі сімейні відносини. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, спільно вони не проживають, господарства не ведуть та їхній шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.11.1996 року Охрімовецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 13. Ухвалою судді від 18.07.2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 13.11.2023 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач [PERSON] при подачі до суду позовної заяви заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій визнав заявлені вимоги та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20.11.1996 року у Охрімовецькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як випливає із змісту позовної заяви, між подружжям охололи стосунки, зникли теплі сімейні відносини, сторони мають різні погляди на сімейне життя, спільно вони не проживають, господарства не ведуть та їхній шлюб носить формальний характер. Примирення та відновлення спільного подружнього позивачка не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 21.08.2023 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, однак сторони між собою примирення не досягли та не порозумілись. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Outcome: approved