Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 1810400000:01:019:0496, площею 0,0720 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , між [PERSON] , 1962 р.н., померлим [INFO] , та [PERSON] по 1/2 ідеальній частці за кожним. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , 1962 р.н., який за життя склав заповіт, яким усе належне йому на день смерті майно заповів позивачу [PERSON] . 24.05.2023 позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером: 1810400000:01:019:0496, площею 0,0720 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , що належала померлому на праві спільної сумісної власності з [PERSON] (відповідач по справі та рідний брат спадкодавця). Підставою виникнення права власності є рішення 64 сесії 7 скликання Бердичівської міської ради Житомирської області від 13.04.2020, № 1170. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії № 159/02-31 від 24.05.2023 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після спадкодавця, у зв`язку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна, а саме: частку у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку. У зв`язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності, позивач не може реалізувати свого права на спадкування, а тому змушена звертатися до суду для визначення часток у спільному сумісному майні (земельній ділянці), а саме по 1/2 за кожним із співвласників. Спору між співвласниками щодо належних їм часток немає. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 26.06.2023 відкрито загальне позовне провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. 16.08.2023 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №75/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 13.09.2023 закрито проведення підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Приписами ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток, учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності з ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, а у разі недосягнення згоди учасник спільної часткової власності має право вимагати у судовому порядку виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. В силу положень ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно з п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду Україні "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Земельна ділянка кадастровий номер 1810400000:01:019:0496, площею 0,0720 га, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Заповітом від 19.10.2021 [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження: все своє майно, як рухоме, так і нерухоме (включаючи садиби, нежитлові будівлі, окремі житлові будинки, квартири, гаражі, інші об`єкти нерухомості, земельні ділянки, (в тому числі їх частини (частки), автотранспортні засоби, майнові права (у тому числі корпоративні), грошові кошти, акції та/чи інші цінні папери, грошові вклади та нараховані на них відсотки, тощо), де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, він заповідає [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2023 за №274/138/23 позов [PERSON] задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. від 24.05.2023 за № 159/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановити розмір частки спадкодавця в спільній сумісній власності. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що є всі підстави для визначення частки померлого [PERSON] та частки іншого співвласника [PERSON] в належній їм на праві спільної сумісної власності майні, а саме: земельній ділянці з кадастровим номером: 1810400000:01:019:0496, площею 0,0720 га, наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , по 1/2 частці за кожним з них. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved