Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Підліски в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,76 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017459 від 17.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №660 від 15.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Молодинчецькій сільській раді за №729. В обґрунтування\~позовних вимог\~щодо предмета\~спору покликається\~на те,\~що [INFO] \~померла тітка\~позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,76 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017459 від 17.04.1997. [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконкомі Молодинчецької сільської ради посвідчено заповіт за №33 від 14.09.1996 в користь [PERSON] . 20.06.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , проте нотаріус їй відмовив у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.25), в якому просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, у якому, зокрема, просить справу розглядати за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.26), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог у повному обсязі та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення (а.с.30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у праві та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою підготовчого засідання від 06.10.2023 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (а.с.27). Ухвалою судового засідання від 03.11.2023 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.31). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 24.07.1976 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про одруження від 14.11.1998 [PERSON] та [PERSON] одружились 14.11.1998 у Молодинчецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). За змістом заповіту, складеного у с. Молодинче Жидачівського району Львівської області 14.09.1996, та зареєстрованого у реєстрі за №33, [PERSON] заповіла все належне їй майно на день смерті і на що за законом матиме право [PERSON] (а.с.11). [PERSON] померла [INFO] в с. Підліски Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 18.09.1996 (а.с.9). За змістом довідки ВК Ходорівської міської ради № 96 від 10.04.2023 [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Від її імені виконкомом Молодинчецької сільської ради посвідчено заповіт від 14.04.1996 за №33 в користь [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.10). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №724455984 від 12.05.2023 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.12) Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.06.2023 встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,76 умовних кадастрових гектарів на території Молодинчецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №017459 зареєстрований 17.04.1997 за №729 (а.с.13). Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 20.06.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.15). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України). Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради, який належав їй на підставі сертифіката серії ЛВ №017459 від 17.04.1997. За життя [PERSON] 14.09.1996 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті спадкодавиці [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та такою, що придбала спадщину після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Зазначені обставини підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, а відтак є належними та допустимими і не викликаються сумнівів у достовірності викладеної в них інформації. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивачка [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved