Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,87 га, що розташована на території Кутищенської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 004667 від 03.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 890 на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, її матері [PERSON] належала вищевказана земельні ділянка. [INFO] мати [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом на все належне їй на день смерті майно. Батько [PERSON] помер [INFO] . Інших спадкоємців немає. Вона прийняла спадщину, шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Однак, нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,87 га, що розташована на території Кутищенської сільської ради, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, визнав позов в повному обсязі та просив справу розглянути без участі представника Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 36). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ІФ № 004667 від 03.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 890, [PERSON] (мати позивача), на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенської сільської Ради народних депутатів від 14.11.2001 року, належало право власності на земельну ділянку площею 0,87 га, яка розташована на території Кутищенської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, призначену для товарного виробництва (а.с. 2). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5300672082022 від 18.07.2022 року земельна ділянка площею 0,8704 га, яка належить [PERSON] (мати позивача) та знаходиться в с. Кутище, урочищі «Винниця», Івано-Франкіського району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадасторовий номер 2625685000:02:006:0005 (а.с. 3-5). [PERSON] (позивач) народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). 16.04.1977 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 6). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] (мати позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон померлої матері, що підтверджується довідкою Кутищанського старостинського округу № 14 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 153 від 09.02.2023 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 53/2022 від 11.02.2022 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 20-31), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,87 га, що розташована на території Кутищенської сільської ради, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, яка належить померлій [PERSON] (мати позивача), був виданий після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 235/02-31 від 01.08.2022 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved