Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Тупало М.П. звернувся до суду з позовом, в якому\~просить визнати виконавчий напис №26227, вчинений 30.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягають виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30.04.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис нотаріуса №26227, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2481146 від 22.09.2020. З метою виконання вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. 06.10.2021 відкрито виконавче провадження. Надалі, 04.07.2023 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено за місцем роботи [PERSON] до ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія». Вказує, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки, він вчинений на підставі кредитного договору, що не відрповідає вимогам чинного законодавства, яке діяло на момент його вчинення. Крім того, зазначає що представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки [PERSON] заперечує наявність заборгованості за кредитним договором, який ним взагалі не укладався. З огляду на викладене, він звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Тупало М.П. подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу слухати без його та позивача участі, не заперечуівав щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлий належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2023, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явивлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Ухвалою суду від 28.08.2023 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 30.04.2021, що зареєстрований в реєстрі за №26227. Надалі, у зв`язку з невиконням ухвали суду від 28.08.2023, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.10.2023 витребувано у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відомості щодо припинення діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., а також належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, за якими 30.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №26227. На виконання ухвали суду від 03.10.2023, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) надіслано суду листа, у якому зазначено, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 31.12.2021 №1920/6 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. припинено з 31.12.2021. Станом на день надання відповіді, документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса до Київського державого нотаріального архіву не передані, а тому виконати ухвалу суду в частині надання копій документів не вбачається можливим. Позивачем до\~позовної заяви\~додані копії\~документів,\~а саме:\~кредитний договір\~№2481146\~від 29.09.2020,\~укладений між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] ;\~додаток №1\~до кредитного\~договору №2481146\~від 22.09.2020;\~виписку з\~особового рахунку\~за кредитним\~договором №2481146\~від 22.09.2020;\~виконавчий напис, вчинений 30.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №26227; постанову про відкриття виконавчого провадження №67048377 від 06.10.2021; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.07.2023. Приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.\~30.04.2021\~вчинено виконавчий\~напис,\~який зареєстровано\~в реєстрі\~за №26227,про стягнення з позивача на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2481146 від 22.09.2020, укладеним між позивачем та ТОВ «Мілоан», правонаступником якого стало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у розмірі 57057 грн. 13 коп. Згідно з вказаним виконавчим написом, заборгованість за кредитним договором складається з наступного: 12497 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 42130 грн. 13 коп. заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками; 1500 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, яка стягнута зі стягувача та підлягає стягненню з боржника. На підставі зазначеного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. 06.10.2021 відкрито виконавче провадження №67048377. Також, 04.07.2023, під час здійснення зазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Як вбачається з наданої суду позивачем копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 30.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, по заборгованості за яким вчинено виконавчий напис. За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 30.04.2021 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, відповідачем не доведено, що він подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За відсутності засвідченої виписки з рахунка боржника сума нарахованої заборгованості нічим не підтверджується. За відсутності належного повідомлення боржника про розмір заборгованості, не підтверджується її безспірність. У зв`язку з неподанням учасником справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису), суд відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того, як вбачається з копії виконавчого напису, що наявний в матеріалах справи, право вимоги за кредитним договором №2481146 від 22.09.2020, який укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Каптал» перейшло 12.01.2021 на підставі договору відступлення права вимоги №59-МЛ. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги за вказаним вище кредитним договором до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», що також наводить на сумнів щодо безспірності заборгованості. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1073 грн. 60 коп. сплаченого ним судового збору за звернення до суду із позовною заявою, а також 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову. Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому вжиті ухвалою суду від 20.07.2023 у справі №389/2336/23 (провадження №2-з/389/24/23) заходи забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України,

Outcome: approved