Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

КС «Партнер» звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором КСНП-№ 0039 від 12 березня 2021 року в розмірі 13800 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 12 березня 2021 року між КС «Партнер» та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір КСНП - №0039, відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5700,00 грн. Кредит надавався шляхом видачі коштів через касу, що підтверджується розпискою про отримання коштів №22608 від 12 березня 2021 року. Виконання зобов`язань за вказаним договором забезпечено порукою, наданою відповідачем [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2022 року у цивільній справі №127/18005/21 позов КС «Партнер» до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача проценти за договором кредиту №0039 від 12 березня 2021 року в розмірі 1672,52 грн. Однак, позичальник після винесення рішення суду свої зобов`язання теж не виконував належним чином, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23 серпня 2023 року з урахування вищевказаного рішення суду становить 13 800,25 грн, з якої: 5700,00 грн залишок основної суми (тіла) кредиту, 8100,25 грн - відсотки за користування кредитом. Вимога щодо повернення коштів була направлена як позичальнику, так і поручителю, однак залишені останніми без реагування. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором КСНП-№ 0039 від 12 березня 2021 року в розмірі 13 800,25 грн та відшкодувати судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідачі у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подано. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 553-554, 559, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору, договору поруки та вимог ЦК України. Судом установлено, що 12 березня 2021 року між КС «Партнер» та членом кредитної спілки [PERSON] укладений кредитний договір КСНП - № 0039, за умовами якого кредитна спілка надає позичальнику кредит з метою «ремонту» в сумі 5700,00 грн на строк 24 місяців з 12 березня 2021 року по 12 березня 2023 року. Кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитної спілки або безготівковим способом на рахунок вказаний позичальником у заяві на перерахунок коштів. Згідно з пунктом 4.1. договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється в термін не пізніше та у сумах не менших, ніж вказано в додатку №1 до договору, що є його невід`ємною частиною. В додатку №1 до договору №КСНП-0039 від 12 березня 2021 року зазначено терміни, порядок погашення кредиту та процентів (графік платежів). Відповідно до пункту 4.3. договору тип процентної ставки - фіксована і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника та становить 70% річних, з яких: авансовий платіж 0% від суми наданого кредиту та 70% річних - на фактичний залишок суми кредиту за весь час користування кредитом. Згідно з п. 4.4 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом з урахуванням числа днів у календарному році - 365(366). Відповідно до п. 4.3.3 договору при простроченні виконання грошового зобов`язання, та/або після закінчення строку кредитування, та/або при зміні порядку, умов і строку дії договору кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та/або 70% від простроченої суми(ст.625 ЦК України). Згідно пунктів 4.7., 4.7.2. договору при порушенні позичальником п. 4.1. договору, а також після закінчення строку кредитування, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання протягом всього періоду прострочення, але не більше за 15% суми простроченого платежу, а також у розмірі 150% річних прострочених зобов`язань за весь період прострочення. Договір є правомірним та не визнаний недійсним. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1383/2010 зазначила, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. На забезпечення виконання умов кредитного договору КСНП- № 0039 від 12 березня 2021 року між КС «Партнер» та [PERSON] в той же день укладений договір поруки № 0039-П, за яким останній поручився відповідати перед кредитною спілкою за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором КСНП- № 0039 від 12 березня 2021 року. Відповідно до пунктів 2.2., 2.3., 2.5. вказаного договору поруки, поручитель та позичальник несуть грошову та майнову відповідальність перед кредитодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає по зобов`язаннях позичальника в повному обсязі, тобто повернення кредиту, сплату процентів, неустойки, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь період прострочення та встановленого % річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України), відшкодування збитків, завданих кредитодавцю внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору кредиту. Поручитель зобов`язаний вести контроль за виконанням зобов`язання позичальника. Поручитель забезпечує виконання умов цього договору всім належним йому майном та коштами на які може бути звернене стягнення згідно чинного законодавства України. Пунктами 3.1. та 3.2. цього договору поруки передбачено, що порука починається з моменту підписання цього договору і діє десять років. Зобов`язання поручителя перед кредитодавцем припиняється у випадку повного виконання солідарними боржниками або одним із інших вимог п.2.2 цього договору. Кредитна спілка свої зобов`язання виконала, що підтверджується розпискою про отримання коштів від 12 березня 2021 року, згідно якого [PERSON] отримала кошти за договором КСНП-№ 0039 від 12 березня 2021 року в сумі 5700,00 грн. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору КСНП-№ 0039 від 12 березня 2021 року у зв`язку з чим утворилась заборгованість. З відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, які знаходяться в загальному доступі слідує, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2022 року у цивільній справі №127/18005/21 позов КС «Партнер» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача проценти за договором кредиту №0039 від 12 березня 2021 року в розмірі 1672,52 грн. Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором КСНП- № 0039 розмір заборгованості станом 23 серпня 2023 року складає 13800,25 грн, з яких: 5700,00 грн - залишок основної суми (тіла) кредиту, 8100,25 грн - відсотки за користування кредитом (вказана сума визначена за період з 13 березня 2021 року по 23 серпня 2023 року за виключенням стягнутої суми 1672,55 грн, а.с.6). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 5700,00 грн. Дана сума заборгованості встановлені судом на підставі наданих доказів, а тому підлягає стягненню. Щодо відсотків, то слід зазначити, що нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц. Відповідно до п. 4.3.3 договору, при простроченні виконання грошового зобов`язання, та/або після закінчення строку кредитування, та/або при зміні порядку, умов і строку дії договору кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та/або 70% від простроченої суми(ст.625 ЦК України). Однак, відповідно до положення п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року. Отже позивач, нараховуючи відсотки за період з 13 березня 2023 року по 23 серпня 2023 року, на вказані положення не звернув увагу та не врахував їх при зверненні до суду, а тому заборгованість по відсотках в цій частині стягненню з відповідачів не підлягає. Що стосується заборгованості по відсоткам в межах строку дії кредитного договору, дані вимоги є обґрунтованими, а тому з відповідачів підлягають стягнення відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 6307,48 грн (5700 х 70%/365 х730 - 1672,52 грн, де 1672,52 грн - заборгованість стягнута за вищевказаним рішення суду в період часу з 13 березня 2021 року по 12 серпня 2021 року). Отже, перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором термін, а тому підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 12 007,48 грн, з яких: 5700,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 6307,48 грн - заборгованість по відсоткам. Щодо стягнення цієї суми солідарно з поручителя, то суд враховує, що статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Згідно з частиною четвертої статті 559 ЦК України,у редакції чинній на час дії спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. За укладеним договором поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, строк дії поруки передбачений договором не сплинув, в добровільному порядку сума заборгованості не сплачена, а отже встановлена сума заборгованості за спірним кредитним договором підлягає солідарному стягнення з позичальника та поручителя. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст. 141 ЦК України. Зважаючи, що судом позов задоволено частково, а норми чинного законодавства не передбачають солідарного стягнення судового збору з відповідачів, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в рівних частках пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме по 1167,66 грн з кожного (пропорційного розміру задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial