Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 29 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що упродовж 40 років проживає у будинку [ADDRESS] , який на праві спільної часткової власності належав її бабусі [PERSON] та синові бабусі - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Син бабусі та дідуся [PERSON] помер у 1984 році. У бабусі з дідусем було четверо дітей: її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер приблизно в 2010 році, [PERSON] та [PERSON] , які на даний час також померли. Після смерті власників будинку ніхто спадщину не оформляв. Останнім користувався вказаним будинком син бабусі [PERSON] , який за вказаною адресою був зареєстрований до 07 липня 1978 року разом зі своїми дітьми, які пізніше виписались з будинку. Після цього будинок пустував, але в 1983 році у зв`язку з відсутністю власного житла вона фактично перейшла проживати у вказане домоволодіння, про що було відомо усім родичам і вони погодились на це. Зареєструвати своє місце проживання за вказаною адресою вона не змогла, оскільки власники будинку померли, інших власників не існує до цього часу. З 1983 року вона добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно до даного часу володіти нерухомим майном протягом 40 років, протягом всього часу підтримувала будинок в належному стані шляхом поточних ремонтів, сплачувала комунальні послуги за користування будинком, земельною ділянкою. В будинку знаходяться її особисті речі, предмети домашнього вжитку, біля будинку розташовані будівельні матеріали, які вона придбала для ремонту та будівництва будинку. Вказує, що претензій до неї ніхто не пред`являв, спадщини ніхто з родичів після смерті співвласників будинку не оформляв і не бажав оформити, оскільки вони проживають в іншому місці. За наведених обставин, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок, розташований в [ADDRESS] , який складається з будинку А-1, веранди «а» загальною площею 28,7 кв.м., коридору площею 10,2 кв.м., кухні 8,7 кв.м., кімнати площею 13,3 кв.м., коридору площею 3,2 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м. та загальною вартістю 51525 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в ньому. Позивачка [PERSON] суду пояснила, що за життя бабусі [PERSON] та її сина [PERSON] , яким належав даний будинок, це було одне велике господарство. В подальшому її матір [PERSON] , донька бабусі [PERSON] , побудувала на території домогосподарства власний будинок, якому присвоєно [ADDRESS] . Син бабусі [PERSON] на території того ж домогосподарства побудував будинок, якому присвоєно [ADDRESS] . Таким чином її батьки та сім`я дядька [PERSON] виділилися з загального господарства бабусі. Вона народилася у будинку батьків, де на даний час і зареєстрована. Після одруження, оскільки не мала іншого житла, за погодженням з всіма родичами, у 1983 року перейшла проживати у будинок [ADDRESS] , де в неї народилися діти, і де вона проживає до вказаного часу. В будинку [ADDRESS] на даний час проживають її діти. У зв`язку з виходом на пенсію, у неї з`явився вільний час, тому вирішила звернутися до суду, щоб узаконити будинок, в якому проживає. Посилаючись на те, що іншого житла у неї не має, просила визнати за нею право власності на будинок за набувальною давністю. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 30 червня 2023 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області відкрив загальне позовне провадження та призначив справу до підготовчого засідання на 17 липня 2023 року, задовольнив клопотання позивачки, витребував у Шепетівського державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про те, за ким зареєстровано право власності на спірний будинок та чи є обтяження на нього (іпотека, арешт тощо); у Шепетівського відділу ДРАЦС відомості про реєстрацію смерті [PERSON] , 1927 року народження, який помер у 1983-1984 роках. 17 липня 2023 року до суду надійшла інформація з Шепетівського відділу ДРАЦС про те, що [PERSON] помер [INFO] у м. Шепетівці. 17 липня 2023 року суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував: - у Першої шепетівської держаної нотаріальної контори: копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шепетівка та копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Шепетівка; -\~у Шепетівського\~відділу Управління\~Державної міграційної\~служби в\~Хмельницькій області (м. Шепетівка) відомості: про зареєстрованих осіб у будинку по [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та станом на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; відомості про зняття з реєстрації у будинку по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - у Шепетівського державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про те, за ким зареєстровано право власності на будинок, розташований в [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] ) та чи є обтяження на даний будинок (іпотека, арешт тощо), - у Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 12 вересня 2023 року. 25 липня 2023 року до суду надійшла відповідь з Шепетівського відділу УДМС в Хмельницькій області про відсутність запитуваної судом інформації, 26 липня 2023 року до суду надійшла відповідь з Шепетівського відділу ДРАЦС та копія актового запису про смерть [PERSON] 27 липня 2023 року з Першої шепетівської державної нотаріальної контори надійшла відповідь про відсутність спадкових справ до майна померлих [PERSON] , [PERSON] , рекомендовано звернутись до Хмельницького обласного держаного нотаріального архіву. 12 вересня 2023 року з Шепетівського відділу УДМС у Хмельницькій області надійшла інформація, що згідно п. 9.5 наказу МВС України від 22 листопада 2012 року №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» талони зняття з реєстрації місця проживання в Україні зберігаються в картотеці до надходження відомостей про реєстрацію місця проживання осіб за новим місцем проживання або протягом шести років, після чого вилучаються і знищуються. 12 вересня 2023 року підготовче засідання відкладено на 25 вересня 2023 року, витребувано із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву копію спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2023 року з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла інформація, що спадкова справа до майна [PERSON] по даним архівного фонду Шепетівської міської державної нотаріальної контори з 1952 року по даний час не заводилась, долучено копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 1987 року на ім`я [PERSON] , що міститься в спадковій справі №258/1987, заведеній Шепетівською міською державною нотаріальною конторою 09 грудня 1987 року до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 16 жовтня 2023 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 26 жовтня 2023 року з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла інформація, що спадкова справа до майна [PERSON] по даним архівного фонду Шепетівської міської державної нотаріальної контори з 1988 року по даний час не заводилась, долучено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №74409390 від 19 жовтня 2023 року. Суд ухвалою від 08 листопада 2023 року закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 13 листопада 2023 року. Позиція сторони відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника, при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності [PERSON] та її синові [PERSON] по частині кожному, що підтверджується даними свідоцтв про право приватної власності на житловий будинок, виданих 20 листопада 1984 року Шепетівським міським відділом комунального господарства. Рішенням Шепетівської міської ради №21 від 23 лютого 2021 року «Про перейменування вулиць, провулків, площ та скверів населених пунктів Шепетівської міської територіальної громади» вулицю Володі [PERSON] перейменовано на - [PERSON] . Згідно технічної документації (оціночного акта по домоволодінню [ADDRESS] ) виготовленої 23 жовтня 1963 року за результатами інвентаризації, дане будинковолодіння станом на дату інвентаризації складалось з житлового будинку площею 38,25 кв.м., сараю площею 24,75 грн. та сараю-погребу площею 14,07 кв.м. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення позивачки 26 червня 2023 року ПП «Шепетівське регіональне бюро технічної інвентаризації» домоволодіння складається з будинку, побудованого у 1957 року, площею 38,7 кв.м., в якому розміщено два коридори, кухня, кімната та веранда, побудована у 1965 році, площею 3,7 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 1952 року [PERSON] померла [INFO] в м. Шепетівка. Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її четверо дітей: [PERSON] , 1927 року народження, [PERSON] , 1931 року народження, [PERSON] , 1935 року народження та [PERSON] , 1945 року народження, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шепетівської міської Ради народних депутатів Хмельницької області. Чоловік [PERSON] - [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 березня 1949 року помер до смерті дружини - [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73990825 від 18 вересня 2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Інший співвласник будинку - [PERSON] згідно актового запису про смерть №184 від 04 червня 1987 року помер [INFO] . Після його смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняла його дружина [PERSON] , яка 09 грудня 1987 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Чабаненко Л.А, згідно якого успадкувала після смерті [PERSON] грошові вклади з нарахованими відсотками, які зберігались на рахунку № [NUMBER] в касі №231/01 та на рахунку № [NUMBER] в касі №231-04 м. Шепетівки. [PERSON] померла у 1988 році. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74409390 від 19 жовтня 2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] у даному будинку були зареєстровані [PERSON] (з 23 січня 1973 року до 09 жовтня 1985 року) та його дружина [PERSON] (з 10 лютого 1973 року до 09 жовтня 1985 року), а з 04 грудня 1990 року зареєстрований їх син [PERSON] , відомості про зняття якого з місця реєстрації за вказаною адресою у домовій книзі відсутні. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 жовтня 2023 року №351763012 підтверджується, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо спірного будинку відсутні. Відповідно до акту №106, складеного 20 червня 2023 року комісією у складі голови квартального комітету №2 та жителів трьох будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та 1-А [PERSON] з 1983 року проживала безперервно до 2023 року за адресою: [ADDRESS] , де справно сплачувала комунальні послуги. В будинку знаходяться меблі та інші предмети домашнього побуту, які належать [PERSON] . Крім того, на подвір`ї є будівельний матеріал: цегла, блоки, шифер, які належать [PERSON] . Позивачка [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] , є внучкою [PERSON] по материнській лінії, її матір [PERSON] , 04 грудня 1959 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , померла [INFO] . Викладене підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 серпня 1981 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04 грудня 1959 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 січня 2019 року. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. \~ \~ \~ \~Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно із статтею 328 ЦК України набувальна давність є однією із підстав набуття права власності. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка у подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, провадження № 12-291гс18. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду від 28.04.2020 року, справа № 552/1354/18 володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Судом встановлено, що [PERSON] станом на 1983 рік (дата, з якою позивачка пов`язує виникнення у неї права власності на будинок за набувальною давністю) було відомо, що частина спірного будинку належала бабусі [PERSON] , її матір, як спадкоємець першої черги не прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР. Вказану частину будинку після смерті [PERSON] фактично успадкував син померлої - [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, котрий, будучи власником іншої частини будинку, вступив в управління спадковим майном, фактично проживав у будинку до дня власної смерті [INFO] , однак за життя не оформив спадкові права у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла його дружина [PERSON] , яка оформила спадкові права на частину спадкового майна, зокрема на грошові вклади. Отже позивачці [PERSON] було відомо хто є власником даного житлового будинку, у якому вона стала проживати з 1983 року, тобто за життя [PERSON] тобто знала, що будинок належить дядькові [PERSON] , принаймні його частина. Після смерті [PERSON] позивачка розуміла, що вона не є спадкоємцем його майна, і що на спірний будинок може претендувати дружина померлого [PERSON] як спадкоємець першої черги, яка 09 грудня 1987 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Чабаненко Л.А, згідно якого успадкувала після смерті [PERSON] грошові вклади з нарахованими відсотками. Також позивачка [PERSON] усвідомлювала, що не є спадкоємцем після смерті дружини [PERSON] - [PERSON] , оскільки остання не розпорядилась своїм майном на випадок смерті, не склала заповіту на її користь. Згідно п.5 ч.1 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Подібна норма міститься у ст. 1277 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до його складу входить нерухоме майно за його місцем знаходження, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутня така безумовна умова набуття позивачкою права власності за набувальною давністю, як добросовісність заволодіння майном. Посилання позивачки на те, що вона відкрито заволоділа та користувалась спірним будинком не підтверджує факту її добросовісного заволодіння майном. Адже володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позивачка [PERSON] вселилася та проживала у спірному будинку відкрито та безперервно, однак таке володіння не було добросовісним, а тому відсутні підстави для визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Розподіл судових витрат. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed