Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

10.02.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з вимогами: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначено, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою [INFO] народився син [PERSON] . З моменту народження дитини відповідачка не піклувалася про сина. Коли дитині виповнилося півтора роки, відповідачка бросила його і пішла проживати до своєї знайомої. Пізніше вона разом з сином переїхала проживати в смт. Слобожанське, куди він приїздив навідати сина. Пізніше стало відомо, що відповідачка має психічну хворобу та знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті Зміївської ЦРЛ. З 2016 року відповідачка перебувала на лікуванні в психіатричній лікарні не менше чотирьох років, саме з цього часу син проживає з ним. Він має всі належні умови для проживання дитини, працює, має можливість утримувати дитину. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 24.04.2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлена про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не сповістила, заперечнь проти позову не надала. Представник третьої особи про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд не має відомостей про причину повторного нез`явлення відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зареєстровані мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а. с. 12) З Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15) З довідки № 45 про зареєстрованих осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16) З довідки, виданої директором КЗ "Чемужівський ліцей" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 01-29/2 від 02.02.2023, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у шкільному закладі з 01.09.2016. Вихованням [PERSON] займаються тато та бабуся, підтримують тісний зв`язок зі школою (а.с. 17, 18) З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19, 20) З довідки КНП "Зміївська ЦРЛ" від 02.02.2023 вбачається, що станом здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , піклується батько [PERSON] з 2016 року (а.с. 21, 22) З довідки № 04-0223 від 01.02.2023 вбачається, що [PERSON] з 08.09.2011 по даний час працює охоронцем в ПП "Юнісофт" на підставі наказу № 116к від 08.09.2011. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 23, 24) З довідки поліклінічного відділення вбачається, що [PERSON] знаходиться на психіатричному обліку (а.с. 25) З довідки КНП "Зміївська ЦРЛ" від 08.02.2023 вбачається, що [PERSON] на Д-обліку не перебуває (а.с. 26) У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону україни "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини; надання письмової згоди або заперечення на відчуження нерухомого майна (у тому числі житла) та іншого майна, власником якого є дитина; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров`ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Присутність представника органів опіки та піклування на судових засіданнях є обов`язковою в разі, якщо розглядається справа стосовно дитини або з питань, що зачіпають права дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Згідно висновку органу опіки та піклування Зміївської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради від 21.08.2023 № 259, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 81-82) Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність позивачем свідомого нехтування відповідачкою [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved