Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] та позивачка [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування. Короткий зміст та обґрунтування вимог Свої позовні вимоги позивачі [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що [INFO] [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки МАН, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по трасі Одеса-Рені М-15 125+200 м. в напрямку міста Татарбунари, у селі Михайлівка Білгород-Дністровського району Одеської області здійснив наїзд на [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] , яка внаслідок ДТП померла на місці пригоди до приїзду швидкої допомоги. Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля МАН, державний номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за полісом №АТ2804241 у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди [INFO] були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022160000000877 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Таким чином, відповідно до норм статей 22, 24, 27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виник обов`язок щодо відшкодування шкоди в межах визначеного ліміту страхового відшкодування, тобто у розмірі 260000,00 грн.. Листом від 01 лютого 2022 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» повідомило про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження за фактом вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди, а також просило надати документи, які б підтверджували факт перебування дітей на утриманні у загиблої [PERSON] .. 08 лютого 2023 року на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було надіслано заяву про долучення документів, а саме копії Витягу з ЄРДР №12022160000000877, який підтверджує факт кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 10 квітня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було надіслано заяву про долучення документів і уточнення виплати страхового відшкодування., а саме було долучено: довідку про отримання пенсії по втраті годувальника [PERSON] від 23.02.2023 року, а також уточнено розмір страхової виплати. Загальний розмір страхового відшкодування у межах ліміту склав 260 000,00 грн.. Посилаючи на те, що рішення відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови чи вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування, а тому згідно заяви про збільшення позовних вимог представник позивачів - адвокат Гудз Р.А. просить стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача [PERSON] , який діє від свого імені та як законний представник [PERSON] , [PERSON] , страхове відшкодування витрат на утримання та моральної шкоди у загальному розмірі 159500,00 грн., а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 25659 грн. 84 коп., три відсотки річних у розмірі 1560 грн. 04 коп., інфляційні втрати у розмірі 2403 грн. 04 коп., що разом становить 29622 грн. 92 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп. та на користь [PERSON] страхове відшкодування витрат на утримання та моральної шкоди у загальному розмірі 100500,00 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 16168 грн. 11 коп., три відсотки річних у розмірі 982 грн. 97 коп., інфляційні втрати у розмірі 1514 грн. 14 коп., що разом становить 18665 грн. 22 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп.. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито провадження підготовче провадження по справі та призначеному судовий розгляд. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, однак адвокат Гудз Р.А., яка діє в їх інтересах, надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не з`явився, проте надав на адресу суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів у повному обсязі, оскільки вони є необгрунтованими та передчасними. Зокрема, з огляду на те, що вина страхувальника Товариства не доведена, адже кримінальне провадження №22160000000877 навіть не скеровано до суду. А відповідно до первинної довідки НПУ ДТП трапилась з вини пішохода [PERSON] та ототожнення страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховика з винною особою в настанні ДТП і відповідно розповсюдження на неї положень статей 1187, 1166, 1188 ЦК України, а порядок виплати страхового відшкодування в разі наявності та доведення належними доказами вини страхувальника, зазначені в спеціальному Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулись позивач [PERSON] , який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] та позивачка [PERSON] з позовом до до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки МАН, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по трасі Одеса-Рені М-15 125+200 м. в напрямку міста Татарбунари, у селі Михайлівка Білгород-Дністровського району Одеської області здійснив наїзд на [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] , яка внаслідок ДТП померла на місці пригоди до приїзду швидкої допомоги. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди [INFO] були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022160000000877 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Станом на теперішній час досудове слідство по зазначеному вище кримінальному провадженню ще триває, відомості про те, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню скеровано до суду, відсутні. Вищезазначене підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2022 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №576 а також Довідкою про причину смерті (до форми №106/0 №114, видається для поховання) від 26.12.2022 року, згідно якої [PERSON] померла у віці 42 роки, причина смерті: Шок . Травми із залученням декількох ділянок тіла. ДТП та копією витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Те, що позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2002 року Михайлівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №18. Те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дітьми померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується відповідно: -Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2007 року Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис №15; -Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №494; -Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13. Батько померлої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 лютого 2009 року Михайлівською сільською радою Одеської області, актовий запис №6. Мати померлої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2010 року Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис №01. Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля МАН, державний номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за полісом №АТ2804241 у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди [INFO] були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022160000000877 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Листом від 01 лютого 2022 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» повідомило про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження за фактом вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди, а також просило надати документи, які б підтверджували факт перебування дітей на утриманні у загиблої [PERSON] .. 08 лютого 2023 року на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було надіслано заяву про долучення документів, а саме копії Витягу з ЄРДР №12022160000000877, який підтверджує факт кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 10 квітня 2023 року на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було надіслано заяву про долучення документів і уточнення виплати страхового відшкодування., а саме було долучено: довідку про отримання пенсії по втраті годувальника [PERSON] від 23.02.2023 року, а також уточнено розмір страхової виплати. Загальний розмір страхового відшкодування у межах ліміту склав 260 000,00 грн.. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки МАН, державний номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за полісом №АТ2804241 у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». За положеннями ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Нормами п. п. 27.1, 27.3, ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Сума, заявленої у позові, до відшкодування моральної шкоди позивачам [PERSON] та [PERSON] відповідає 12-ти мінімальним заробітним платам на день настання страхового випадку, що узгоджується з законом. Таким чином позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, правомірними і підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», що за фактом ДТП не завершено кримінальне провадження, відсутній вирок суду і тому даний позов є передчасним. Як встановлено судом, спричинена позивачам внаслідок загибелі у зазначеній ДТП [PERSON] , була завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким правомірно володів водій [PERSON] .. При цьому, відповідачем не доведено обставин завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, що могло бути підставою для звільнення особи від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Так, доводи сторони відповідача, що ДТП сталося внаслідок неправомірних дій пішохода [PERSON] , не заслуговують на увагу, адже не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Відсутність вини та закриття кримінального провадження щодо водія забезпеченого страховиком транспортного засобу не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому з останнього має бути стягнута моральна шкода. Так само підлягають задоволенню вимоги позивачів про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 25659, 84 грн., три відсотки річних у розмірі 1560,04 грн., інфляційні витрати у розмірі 2403,00 грн. на користь позивача [PERSON] та про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 16168,11 грн., три відсотки річних у розмірі 982,97 грн., інфляційні витрати у розмірі 1514,14 грн. на користь позивачки [PERSON] , оскільки встановлено, що відповідач не здійснив виплати страхового відшкодування позивачу безпідставно. Згідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.36.5 ст.36 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивачі звернулися із заявою про виплату страхового відшкодування 12 січня 2023 року, отже, враховуючи, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», порушило строки виплати страхового відшкодування, а тому позивачі правомірно вимагають стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Позивачі надали розрахунок пені з врахуванням зазначених вище вимог та з використанням облікової ставки НБУ відповідно до даних, опублікованих на офіційному сайті НБУ. Розрахунок позивачів відповідачем не спростовано, а отже зазначена сума підлягає стягненню із відповідача на користь кожного позивача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання страхових послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Отже, правовідносини з виплати страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у справі № 6-1003цс16, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/6406/16-ц від 11 грудня 2019 року. Розрахунок індексу інфляції зроблено стороною позивачів відповідно до офіційних статистичних даних. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі були звільнені від сплати судового збору під час звернення до суду з позовними вимогами, тому з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.. Також у відповідності до вимог ч.2 ст. 137 ЦПК України, з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] підлягають до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. на користь кожного позивача, оскільки стороною відповідача не було заявлено вимог щодо зменшення розміру судових витрат з правової допомоги.

Outcome: approved