Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 21 квітня 2010 року по 31 серпня 2023 року він працював у Інституті луб`яних культур Національної академії аграрних наук України. 31 серпня 2023 року він звільнився за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. На день його звільнення, згідно із довідкою Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України № 58-д від 04.09.2023, станом на 31 серпня 2023 року відповідач має перед ним заборгованість із заробітної плати у сумі 119596,07 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості із заробітної плати. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 09 жовтня 2023 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що з 21\~квітня 2010\~року по\~31\~серпня 2023\~року позивач\~працював на\~різних посадах\~у Інституті\~луб`яних культур\~Національної академії\~аграрних наук\~України.\~31\~серпня 2023\~року він\~був звільнений\~за власним\~бажанням відповідно\~до ст.\~38\~КЗпП України. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. \~ \~ \~ \~ З наявної в матеріалах справи довідки Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України № 58-д від 04.09.2023 вбачається, що станом на 31 серпня 2023 року відповідач має перед позивачем заборгованість із заробітної плати на загальну суму 119596,07 грн. Тобто, судом встановлено, що після звільнення позивача з роботи відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі у вказаній сумі. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним стягнути заборгованість із заробітної плати з відповідача на користь позивача в загальній сумі 119596,07 грн.

Outcome: approved