Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Адвокат Борисов М.П. в інтересах [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., в якому просить: 1) визнати бездіяльність та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразились у безпідставній відмові у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , а саме відмовлено в ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року [PERSON] довіреності [PERSON] незаконними, у зв?язку з порушенням вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат»; 2) визнати бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року [PERSON] довіреності [PERSON] ) незаконною, у зв`язку з порушенням вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат»; 3) зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. надати документи та матеріали на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася [PERSON] ім?я [PERSON] на ознайомлення [PERSON] або її законному представнику. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 квітня 2021 року невстановлена особа по підробленим документам на ім`я [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення правочинів. Довіреність була посвідчена 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. 24 вересня 2021 року начебто [PERSON] в особі [PERSON] за довіреністю від 22 квітня 2021 року та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів на суму 4800000 грн на строк з 24 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року. 06 листопада 2021 року засобами поштового зв?язку [PERSON] було отримано ряд процесуальних документів датованих 01.11.2011 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. Згідно вказаних документів виконавцем відкрито виконавче провадження за реєстраційним номером №67328734 на підставі виконавчого напису №379, виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шрамовою В.М. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 4 700 000 гривень. У зв?язку з відкриттям виконавчого провадження на все майно позивача накладено арешт. Оскільки [PERSON] не видавалась довіреність на ім`я [PERSON] , то така довіреність і як наслідок договір позики грошових коштів від 24.09.2021 року, на підставі якої був укладений, підлягають визнанню недійсними. 09 листопада 2021 року [PERSON] з адвокатом Борисовим М.П. прибули до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. з метою ознайомлення із справою по видачі 22.04.2021 року від імені [PERSON] довіреності громадянину [PERSON] . Однак, [PERSON] не надала можливості [PERSON] ознайомитись та скопіювати справу по видачі довіреності від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , не надала довідки про вчинення нотаріальної дії та копії документів щодо видачі довіреності 22 квітня 2021 року, що зберігаються у нотаріуса, а в подальшому прислала позивачеві письмову відповідь (замість постанови) на запит від 19 листопада 2021 року вих.№195/01-16 про відмову у наданні інформації. Вважають такі дії та бездіяльність з боку нотаріуса Шемлій Т.В. незаконними. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 січня 2022 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 13 січня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим № 661 довіреності, яка видавалася [PERSON] ім?я [PERSON] , а також оригінали таких документів для огляду їх у судовому засіданні. 05 липня 2023 року на адресу суду надійшли витребувані документи, а також відзив на позовну заяву, в якій приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказала, що нею було правомірно відмовлено [PERSON] у ознайомленні та копіюванні матеріалів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим № 661 довіреності, яка видавалася [PERSON] на ім`я [PERSON] , оскільки нею візуально були встановлені розбіжності у відомостях в паспорті, який був наданий особою, що з`явилася 09 листопада 2021 року та у паспорті, що зберігається в архіві нотаріуса, який використовувався при вчиненні нотаріальної дії 22 квітня 2021 року. Тому, нею був зроблений однозначний висновок, що наданий громадянкою, що з`явилася до нотаріуса, паспорт не встановлює особу, щодо якої вчинялась нотаріальна дія 22 квітня 2021 року. Такий висновок був оголошений в усній формі особам, що звернулись до нотаріуса, а сааме те, що вони не можуть бути суб`єктами надання їм такої інформації, також була витребувана письмова заява від [PERSON] стосовно її звернення до нотаріуса, для підтвердження її звернення. Що стосується адвоката Борисова М.П., як представника інтересів [PERSON] , вказує, що він невірно тлумачив свої повноваження та зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат», стосовно того, що він як представник особи може отримувати будь-яку інформацію будь-де. Зазначила, що наданий адвокатом договір про надання правової допомоги від 08 жовтня 2021 року підтверджує та регулює взаємовідносини адвоката з клієнтом на надання правової допомоги (в яких органах, стосовно яких питань, встановлює розмір гонорару, строки надання послуг та інше), але зовсім не надає права адвокату вимагати та отримувати в інтересах клієнта обмежену інформацію (яка в даному випадку є нотаріальною таємницею) в органах нотаріату. Для того, щоб представляти інтереси свого клієнта в органах нотаріату при вчиненні нотаріальної дії потрібна довіреність від клієнта на адвоката на вчинення певних дій. Але в цьому випадку встановлено, що 22 квітня 2021року [PERSON] особисто вчиняла нотаріальну дію, тому інформація, документи та довідки про вчинені нотаріальні дії можуть бути надані тільки їй особисто. Додатково зазначила, що у розумінні ст.34 Закону України «Про нотаріат» ознайомлення особи з архівними нотаріальними (вже посвідченими) документами, що знаходяться на зберіганні у архіві приватного нотаріуса не є вчиненням нотаріальної дії, тому що нотаріусом не посвідчується ніякий правочин, тому що [PERSON] 09 листопада 2022 року не зверталась за вчиненням нотаріальної дії, а саме тому об`єктивно не може бути і постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 14 серпня 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Борисова М.П. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що [PERSON] , як нотаріс, маючи безпосередній доступ до відомостей, що містяться в реєстрах, мала можливість перевірити у них відповідну інформацію, зокрема місце народження. Так, з паспорту позивача в графі «місце народження» зазначено «село Красіно, Криворізького району Дніпропетровської області, тоді як у підробленому паспорті, який використовувала нотаріус [PERSON] , у графі «місце народження» зазначено «місто Сквира, Сквирський район Київської області. Крім того, частинами 1-2 ст.51 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи (експерта) для проведення експертизи. Однак, [PERSON] після виявлення факту надання їй двох паспортів із різними анкетними даними не звернулась до правоохоронних органів, не залишила паспорт [PERSON] та не направляла його до експертної установи для проведення експертизи. За таких обставин, надання будь-якої інформації із нотаріальної справи, особисто заінтересованій особі, яка є, начебто, учасником нотаріальної дії, яка сама наддала таку інформацію, не може розглядатись як порушення нотаріальної таємниці, а тому приватний нотаріус Шемлій Т.В. незаконно відмовила [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак, від її представника надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. посвідчено довіреність, та зареєстровано в реєстрі за №661, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями щодо представництва інтересів, з правом розпорядження рухомим та/або нерухомим майном, з правом підпису, з правом подальшого передоручення повноважень третім особам. 24 вересня 2021 року між [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 22 квітня 2021 року\-\-\-\- приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. за реєстровим №661, та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 4 800 000 грн на строк з 24 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року. На підставі виконавчого напису №379, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шрамовою В.М. 24 вересня 2021 року, у сумі 4 700 000 грн за період з 24 вересня 2021 року по 28 вересня 2021 року. Як зазначає позивач, нею не видавалась довіреність на ім`я [PERSON] , а тому вона вважає, що довіреність та договір позики грошових коштів від 24 вересня 2021 року підлягають визнанню недійсними. З метою ознайомлення із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року від імені [PERSON] довіреності громадянину [PERSON] 09 листопада 2021 року позивач разом із адвокатом Борисовим М.П. прибули до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. Проте приватний нотаріус Шемлій Т.В. не надала можливості [PERSON] ознайомитися з матеріалами справи щодо видачі довіреності від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , а також зробити з копії документів. На адвокатський адвоката Борисова М.П. запит №2 від 10 листопада 2021 року, в якому запитувалася інформація про те, чи вчинялось нотаріальне посвідчення довіреності від 22 квітня 2021 року за реєстровим №661, яка видавалась [PERSON] на ім`я [PERSON] , адресований приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., 19 листопада 2021 року нотаріусом надано відповідь, що згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не мають права надавати адвокатам у відповідь на адвокатський запит інформацію, що містить адвокатську таємницю. Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. за вих.№195/01-16 від 19 листопада 2021 року [PERSON] надано відповідь на її особисте звернення (та письмову заяву) від 09 листопада 2021 року, відповідно до якої нотаріус не має можливості надати їй інформацію, яка містить нотаріальну таємницю, яку вона запитує. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає, що діями нотаріуса щодо відмови в ознайомленні з матеріалами справи щодо посвідчення довіреності на ім`я [PERSON] порушено її права, визначені ст.32 Конституції України, статей 8, 49 Закону України «Про нотаріат», а тому просить визнати незаконною бездіяльність та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразились у безпідставній відмові у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , а саме в ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року [PERSON] довіреності [PERSON] , визнати незаконною бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. надати документи та матеріали на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася [PERSON] ім?я [PERSON] на ознайомлення [PERSON] або її законному представнику. Відповідач позов не визнала, оскільки вважає, що нею правомірно відмовлено [PERSON] у ознайомленні та копіюванні матеріалів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася [PERSON] на ім`я [PERSON] . Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат», та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частина 2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ст.3 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. Відповідно до ст.32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Частиною 2 , 3 статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Зазначена норма кореспондується із статтею 5, частиною 2 статті 6 Закону України "Про інформацію". Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Статтею 5 Закону України "Про нотаріат" визначені обов`язки нотаріуса, зокрема нотаріус, серед іншого, зобов`язаний: сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій. Обов`язок нотаріуса зберігати нотаріальну таємницю закріплено також у статті 8 Закону України "Про нотаріат", частиною першою якої визначено, що нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, у тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 8 Закону України "Про нотаріат", а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась (частина 2 статті 8 Закону України "Про нотаріат"). Виключення із правила щодо розголошення відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, стосується подання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформації центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (частини 5 та 6 статті 8 Закону України "Про нотаріат"); надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформації органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю (частина 14 статті 8 Закону України "Про нотаріат") та внесення нотаріусом у випадках, передбачених законодавством, інформації до Єдиного реєстру довіреностей, Спадкового реєстру та інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України (частина 5 статті 8 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.21 Закону України "Про інформацію"). Право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині 7 статті 8 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відтак, право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині сьомій статті 8 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, надання інформації зі справи, особисто заінтересованій особі, яка є учасником нотаріальної дії, не може розглядатися як порушення нотаріальної таємниці, а тому суд вважає незаконними дії нотаріуса щодо відмови у наданні [PERSON] на ознайомлення документів, на підставі яких було видано довіреність від її імені. Адже із витребуваних судом доказів не встановлено, а нотаріусом не доведено, що у матеріалах справи знаходяться витяги із закритих для загального доступу Реєстрів та інші документи, що містять конфіденційну інформацію чи персональні дані інших осіб, які безпосередньо не стосуються позивача як учасника нотаріальної дії, та не можуть бути розголошені нотаріусом в силу положень статті 8 Закону України "Про нотаріат". При цьому суд відхиляє твердження відповідача про те, що нею були встановлені розбіжності у відомостях в паспорті, який був наданий особою, що з`явилася 09 листопада 2021 року, та у паспорті, що зберігається в архіві нотаріуса, який використовувався при вчиненні нотаріальної дії 22 квітня 2021 року, з огляду на наступне. Відповідно до ст.43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Абзацом 3 вказаної статті визначено, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, також перевіряють дійсність документів за Єдиним державним демографічним реєстром, якщо документи були оформлені із застосуванням засобів цього Реєстру. Згідно частин першої та другої стаття 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Відповідно до ч.10 ст.11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» інформація, відомості або інші персональні дані про особу, що містяться у Реєстрі, надаються нотаріусу під час вчинення ним нотаріальної дії шляхом доступу до інформації Реєстру в установленому порядку після відповідної авторизації із збереженням інформації про нотаріуса, який здійснив такий доступ, введені ним запити, сформовані витяги, а також дату та час перегляду персональних даних та іншої технологічної інформації. Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що до Реєстру вноситься інформація про особу , зокрема ім`я особи; дата народження/смерті; місце народження; реквізити документів, виданих особі засобами Реєстру, а також документів, на підставі яких видані такі документи (тип, назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ, строк дії документа). Так, із наданого нотаріусу для посвідчення довіреності паспорта [PERSON] вбачається, що місцем її народження є м. Сквира Сквирського району Київської області. Разом з тим, з паспорта позивача [PERSON] вбачається, що місцем її народження значиться с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області. Отже, при будь-яких сумнівах у дійсності документу, що посвідчує особу, нотаріус мав право перевірити його за допомогою Єдиного державного демографічного реєстру, чим відповідач не скористалася та відмовила [PERSON] в наданні для ознайомлення документів, які були вчинені від її імені. Враховуючи викладене, необхідно визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразилися у безпідставній відмові у наданні для ознайомлення [PERSON] копій документів, що зберігаються у нотаріуса, щодо посвідчення довіреності 22 квітня 2021 року, яка видана від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , а також зобов`язати нотаріуса надати позивачу для ознайомлення копії таких документів. Такий спосіб захисту, на переконання суду, є ефективним та достатнім для відновлення порушених прав позивача. Разом з тим у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» ознайомлення із копіями документів, що зберігаються у нотаріуса, не входить до переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, а відтак у нотаріуса були відсутні підстави для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Outcome: partial