Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року позовні вимоги позивача задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 серпня 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1047. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати - зі сплати судового збору у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Представник позивача [PERSON] адвокат Коваленко Ярослав Олександрович звернулася 23.10.2023 року із заявою про стягнення понесених судових витрат. Просив стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що представником зазначалось про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат. В позовній заяві Позивачем було зазначено, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивачем подано заяву в п`ятиденний строк. До заяви долучено: - Договір про надання правничої допомоги № 23-08-10 від 10 серпня 2023 року; - Акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.10.2023 року на загальну суму 6000,00 грн.; - Детальний опис виконаних робіт; - Платіжна інструкція N @2PL254781 від 14.08.2023 року про сплату коштів на рахунок [PERSON] у розмірі 6000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У відповідності до ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).

Outcome: approved