Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог До Шполянського районного суду Черкаської області із Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У своєму позові позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , із 2004 року по [INFO] у домоволодінні по [ADDRESS] . Аргументи сторін Позивач зазначає, що з 2004 року проживав та проживає на теперішній час у домоволодінні по [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач доглянув матір до смерті та поховав. Позивач зареєстрований у [ADDRESS] , але фактично за місцем реєстрації не проживає з 2004 року. Позивач вважає, що в силу вимог закону фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] крім позивача немає. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, оскільки вважав, що спадкове майно набуте ним на підставі фактичного прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки останній не подав вчасно заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду. У судове представник позивача з`явилася та підтримала позовні вимоги. Від представника Черкаської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Задоволення позовних вимог залишив на розсуду суду. Від представника Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 07.08.2023 було прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи. Ухвалою Шполянського району Черкаської області від 05.09.2023 було задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано від Першої черкаської державної нотаріальної контори, місцезнаходження: вул. Хрещатик, 255, м. Черкаси, 18002, інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Коростень Житомирської області, відповідний актовий запис №562, та копію матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , у разі заведення такої справи Першою черкаською державною нотаріальною конторою для приєднання до матеріалів судової справи №712/5542/23. Ухвалою Шполянського району Черкаської області від 27.09.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.02.2022, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 89 років, у м. Черкаси, Черкаської області, актовий запис № 562 (а.с.6). Згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 06.08.2002 року, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 27.05.1988 є [ADDRESS] . (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 31.01.1963 року серія [NUMBER] виданого Сигнаївською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [INFO] народився [PERSON] , про що 31.01.1963 року зроблено відповідний запис №4. Батьками записані: [PERSON] і [PERSON] . (а.с. 7). Відповідно до копії листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, від 12.05.2023 №7172-01-10, [PERSON] , станом на 13.02.2022 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13). Згідно акта опитування свідків від 18.05.2023 року №768 , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що [PERSON] з 2004 року проживав в домоволодінні по [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] 1933 року народження, яка померла [INFO] до дня її смерті, а саме до [INFO] . (а.с. 14). Згідно договору дарування частини житлового будинку від 15.12.2020 посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., зареєстрованого в реєстрі за №1-3768, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар (одну другу) частину у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних спору, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.10-11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2023 №848/02-31 винесеної державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Ларисою Василівною, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,0465 га, що розташована : Черкаська область, Шполянський район, Сигнаївська сільська рада, що належала померлій [INFO] [PERSON] . (а.с. 15-16). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.3008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем необхідне позивачу для подальшого оформлення за ним спадщини після смерті матері. Позивач уважає, що справу потрібно розглядати за правилами позовного провадження оскільки із заяви про встановлення факту постійного проживання вбачається спір про право, пов`язане з реалізацією права на спадкування, тому заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження. У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20(провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої\~особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.\~ У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.\~Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Цивільне законодавство не містить норм, які зобов`язують позивача у спадкових справах разом із позовною вимогою про встановлення факту, пред`являти ще й вимогу про визнання права власності на спадкове майно. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № \~165/2486/19 від 26.01.2022 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Черкаси Черкаської області, у віці 89 років, про що 15.02.2022 року складено відповідний актовий запис № 562. (а.с.6) Позивач є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2023 року №848/02-31 винесеною державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Ларисою Василівною, а також листом Завідувача Першої черкаської державної нотаріальної контори від 12.09.2023 №1660/01-16 (а.с.97). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що [PERSON] не був зареєстрований разом з померлою на день її смерті та не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, і вважається таким, що спадщину не прийняв. [PERSON] , станом на 13.02.2022 року, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 12.05.2023 №7172-01-10 (а.с. 13). [PERSON] відповідно до інформації, яка міститься у його паспорті на сторінці 11, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5). Разом з тим, факт проживання [PERSON] разом із своєю матір`ю підтвердили у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] . Згадані свідки у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] з 2004 року проживав в домоволодінні по [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] 1933 року народження, яка померла [INFO] до дня її смерті, а саме до [INFO] . Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.21, 3.22 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, у редакції від 25.12.2021, яка була чинною на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У статті 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» визначено, що місце перебування особи житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Відсутність реєстрації спадкодавця, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268\~ЦК\~України підтверджуються\~достатністю інших\~належних і\~допустимих доказів.\~Такий висновок\~міститься у\~постанові Верховного\~Суду справа\~№ 633/344/16-ц, від 28.02.2018. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №317/2329/15-ц від 21.02.2018. Положення частини третьої статті 1268\~ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 року у справі № 446/53/16-ц). Згідно ч.ч.5,6\~ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»,\~висновки щодо\~застосування норм\~права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду,\~є обов`язковими\~для всіх\~суб`єктів владних\~повноважень,\~які застосовують\~у своїй\~діяльності нормативно-правовий\~акт,\~що містить\~відповідну норму\~права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, як сим померлої [PERSON] . На момент відкриття спадщини спадкодавиці на праві власності належала земельна ділянка площею 3,0465 га, кадастровий номер -7125786400:03:001:0341, яка розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Сигнаївська сільська рада. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2016 року виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Захарченко А.І, спадкова справа №8/2016 зареєстрована в реєстрі №1648. (а.с.8-9). Державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Лариса Василівна 19.05.2023 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,0465 га, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Сигнаївська сільська рада, яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Постанова мотивована тим, що позивач не був зареєстрований разом з померлою на день її смерті та не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, та вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивачем до суду надано акт опитування сусідів від 18.05.2023 року, який складений від імені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У цьому акті сусіди вказували про те, що [PERSON] з 2004 року проживав в домоволодінні по [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] 1933 року народження, яка померла [INFO] до дня її смерті, а саме до [INFO] . В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили викладені в акті. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, визнання позову відповідачами, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд уважає, що позов потрібно задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні просив судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved