Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 20.07.2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС» (далі відповідач), треті особи, які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору: [PERSON] , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, Велькова Олега Віталійовича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області, Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області, з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого Личуком Тарасом Володимировичем, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, 29 серпня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2986, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС» у розмірі 1713047,11 гривень, з урахування плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису, та стягнення з відповідача судових витрат, а також моральної шкоди. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.07.2021 року позивачу стало відомо, що 29.08.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2986 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 1713047,11 гривень, на підставі якого Вельковим О.В., приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області, було відкрите ВП № 66054512. Жодних угод між позивачем та відповідачем не укладалось. Зазначає, що у серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.09.2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з позивача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року у розмірі 526958,85 гривень. На виконання заочного рішення, 17.12.2014 року був виданий виконавчий лист. 23.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір № 2268/К про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» належні йому права вимоги за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року, укладеним з позивачем та всіма іншими договорами, які витікають з нього. Жодних повідомлень щодо відступлення прав вимоги позивач не отримав. Повідомляє, що борг був сплачений у повному обсязі. У вересні 2020 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на пред`явлення його до виконання, яку, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року було задоволено та замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні. Постановою Одеського апеляційного суду від 06.04.2021 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 496/3797/14-ц, у видачі дублікату виконавчого листа відмовлено. На думку позивача наявність виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. та наявність рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.09.2014 року, які стосуються кредитного договору № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Окрім цього позивач наголошує, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами оскільки нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості, отримання боржником вимоги стягувача про погашення заборгованості, а також вчинений з порушенням строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Також наголошує на тому, що в результаті дій висвітлених вище, він зазнав численних душевних страждань та постраждала його ділова репутація. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду. 3. 08.08.2022 року, на адресу суду, від представника відповідача надійшла заява про визнання позову. (а.с. 168-169) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. 20.07.2021 року, на адресу суду, через канцелярію, від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. (а.с. 34-35) 5. 04.08.2021 року, на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. (а.с. 42-49) 6. 03.11.2021 року, на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку з додатками. (а.с. 84-105) 7. 08.11.2021 року на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору з додатками. (а.с. 107-118) 8. 02.02.2022 року на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 136-138) 9. 02.02.2022 року на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про поновлення строків для подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів з додатками. (а.с. 141-163) 10. 08.08.2022 року на адресу суду, від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. (а.с. 170-171) 11. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. (а.с. 187) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 12. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 року, цивільну справу № 496/3251/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 37) 13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 23.07.2021 року заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення від 20.07.2021 року, було повернуто заявнику в зв`язку з недодержанням вимог ст. 151 ЦПК України. (а.с. 38-40) 14. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 26.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з недодержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків. (а.с. 41) 15. 04.08.2021 року, на виконання ухвали судді Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2021 року, від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатками. (а.с. 57-72) 16. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 05.08.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 73-74) 17. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 05.08.2021 року була задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення. (а.с. 75-76) 18. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.11.2021 року була задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та заборони вчиняти певні дії від 03.11.2021 року. (а.с. 119-121) 19. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 06 грудня 2021 року була задоволена заява позивача про залучення третьої особи від 08.11.2021 року. (а.с. 130-131) 20. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12.04.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Окрім цього заяву представника відповідача про визнання позову не прийнято до уваги в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву. (а.с. 181-183) 21. Верховний Суд у своїй постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 22. Судом на підставі ч. 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 23. Судом встановлено, що 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2986, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», яке набуло право вимоги за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23.06.2020 року. (а.с. 144-145) 24. 09 липня 2021 року між приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66054512 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 29.08.2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2986, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 1713047,11 гривень. (а.с. 11-12, 114-115) 25. З копії листа від 14.06.2021 року Міністерства юстиції України «Про надання інформації» вбачається, що наказом МЮУ від 14.04.2021 № 1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 15.04.2021 № 2 та на підставі пп. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮУ 13.08.2012 за № 8832 на ім`я [PERSON] анульовано. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.ст. 30, 301 ЗУ «Про нотаріат», на підставі вищезазначеного наказу МЮУ наказом Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) від 15.04.2021 № 85/4, діяльність приватного нотаріуса Личука Т.В. припинена з 15.04.2021 року. Крім того документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Личука Т.В. на зберігання до відповідного державного нотаріального архіву не передані, у зв`язку з оскарженням ним наказу про припинення його нотаріальної діяльності. (а.с. 13-14) 26. Відповідно до копії листа № 29064/19.1.5/31-21 від 02.07.2021 року МЮУ, наказом МЮУ від 14.04.2021 № 1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 № 2 на підставі пп. «е» п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішенням судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮУ 13.08.2012 № 8832 на ім`я [PERSON] , анульовано. (а.с. 15) 27. З Інформації про виконавче провадження від 02.11.2021 вбачається, що в рамках виконавчого провадження № 66054512 приватний виконавець Вельков О.В. 09.07.2021 постановив: постанову про відкриття провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника; 28.07.2021 загальна постанова без затвердження про розшук майна боржника; 19.08.2021 постанова про розшук майна боржника; 05.10.2021 постанова про передачу ВД на виконання до підприємства, установи, організації, постанова про припинення розшуку майна боржника (повернення ВД стягувачу п. 1 ч. 1 ст. 37 (за письмовою заявою стягувача). (а.с. 11-12, 51-56, 94-104) 28. Зі заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.09.2014 по справі № 496/3797/14-ц, провадження № 2/496/1738/14, виготовленого з ЄДРСР, яке долучено до матеріалів позовної заяви, вбачається, що позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА 1, ОСОБА 2, про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнено солідарно заборгованість за кредитним договором № 26-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року, в розмірі 526958,85 гривень та судовий збір по 1827 гривень. (а.с. 68-72) 29. З Постанови Одеського апеляційного суду виготовленої з ЄДРСР, яка долучена до матеріалів позовної заяви, від 06.04.2021 по справі № 496/3797/14-ц, провадження № 22-ц/813/4482/21, вбачається, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.09.2014 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА 1, ОСОБА 2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року у розмірі 526958,85 гривень та судовий збір по 1827 грн. На виконання заочного рішення 17.12.2014 позивачу видано виконавчий лист. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні по справі № 496/3797/14-ц. Видано дублікат виконавчого документу та поновлено строк на пред`явлення його до виконання. За результатами розгляду апеляційного провадження постановлено Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 скасовано. Заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про зміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення задоволено частково, а саме замінено стягувача на його правонаступника, у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання відмовлено. (а.с. 25-33) 30. 02.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. постановлено постанову про відкриття провадження № 67355904 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу івано-Франківської області Личуком Т.В. 29.08.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 2986 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 в розмірі 1713047,11 гривень (а.с. 114-115) 31. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., в рамках ВП № 67355904, 02.11.2021 постановлено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. (а.с. 117-118) 32. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., в рамках ВП № 67355904, 03.11.2021 постановлено постанову про розшук майна боржника. (а.с. 113) 33. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., в рамках ВП № 67355904, 04.11.2021 постановлено постанову про розшук майна боржника. (а.с. 116) 34. Згідно Інформації про виконавче провадження від 07.11.2021, в рамках ВП № № 67355904, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. винесено постанови: 02.11.2021 постанова про відкриття провадження та постанова про стягнення з боржника основної винагороди; 03.11.2021 постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 04.11.2021 постанова про розшук майна боржника. (а.с. 110-112) 35. З копії відзиву на позовну заяву про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанов з додатками, яка долучена позивачем до матеріалів справи 02.02.2022 року, вбачається, що 25.01.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 36-013/ФКВ-08 без нотаріального посвідчення з додатком № 1 (а.с. 151-159); 25.06.2009 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 з додатком № 1, в тій же формі, що і основний Кредитний договір (а.с. 160-161); 30.10.2009 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 з додатком № 1, в тій же формі, що і основний Кредитний договір (а.с. 162-163). 36. Зі змісту відзиву на позовну заяву про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанов стало відомо, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 420/21414/21 за позовом [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, третя особа ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття провадження від 02.11.2021 № 67355904, про розмір мінімальних втрат ВП від 02.11.2021 № 67355904 та постанови про розшук майна боржника ВП № 67355904 від 03.11.2021 та 04.11.2021. (а.с. 146-150) V. Оцінка Суду. 37. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 38. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 39. Згідно зі ст. 18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. 40. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. 41. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 42. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 43. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 44. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 45. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 46. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 47. Так, згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передбачену або повернення майна. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 48. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. 49. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. 50. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 51. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 52. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 53. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 54. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. 55. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст. 50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 56. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 57. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16). 58. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. 59. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. 60. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до\~Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. 61. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 року у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано\~постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню.\~Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. 62. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 63. У своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 64. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. 65. Також і з оспорюваного виконавчого напису, із матеріалів справи вбачається, що укладений 25.01.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем кредитний договір № 36-013/ФКВ-08, який був наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року №158/2157/17. 66. Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Натомість жодною із сторін, при надані клопотань, відзиву, письмових пояснень та копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження, не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 759/6167/18, від 27.08.2020 року у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17. 67. Також відповідачем не надано доказів пред`явлення боржникові документів, що підтверджують перехід до нового кредитора прав у зобов`язанні та вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 36-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року. 68. Заочному рішенню Біляївського районного суду Одеської області від 22.09.2014 року по справі № 496/3797/14-ц (провадження № 2/496/1738/14) (а.с. 68-72) та Постанові Одеського апеляційного суду від 06.04.2021 року по справі № 496/3797/14-ц (провадження № 22-ц/813/4482/21) суд не надавав оцінку, та як вони не є належними та допустимими доказами по справі оскільки роздруковані з Єдиного держаного реєстру судових рішень без ідентифікуючих ознак ОСОБИ 1 та ОСОБИ 2. 69. На підставі вище викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 70. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходив з наступного. 71. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, обґрунтовуючи це тим, що він зазнав численних душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача та постраждала його ділова репутація. 72. Відповідно до ч. 1 ст.\~1167\~ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. 73. Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 74. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 75. Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 76.\~З огляду\~на вищевикладене,\~суд не\~вбачає,\~в чому\~полягають численні\~душевні страждання\~позивача на\~які він\~посилається,\~а також\~як саме\~постраждала його\~репутація адже\~останнім не\~надано жодних\~достатніх,\~допустимих та\~належних доказів\~вищезазначеного.Враховуючи наведене, суд вважає за можливе в цій частині позовних вимог відмовити. 77. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 78. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 79. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 80. Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 81. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 82. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 83. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 84. Враховуючи, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження понесення ним витрат на оплату правової допомоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги. 85. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 86. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно: квитанцій про сплату №№ 95141, 95208 від 20.07.2021 року (а.с. 9) позивачем було сплачено 908,00 гривень та 2270,00 гривень відповідно, судового збору за подання позовної заяви, квитанції про сплату № 95051 від 20.07.2021 року (а.с. 36, 51) позивачем сплачено 454,00 гривень судового збору за заяву про забезпечення позову, квитанції про сплату № 48747 від 18.08.2021 року (а.с. 83) позивачем було сплачено 40,86 гривень судового збору за отримання копії ухвали, квитанції про сплату № 49956 від 02.11.2021 року (а.с. 105) позивачем було сплачено 454,00 гривень судового збору за заяву про забезпечення позову, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial