Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

27\~квітня 2023\~року через\~систему «Електронний\~суд» [PERSON] \~в особі\~його представника\~-\~адвоката Остимчук\~О.О.\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вимогою\~про розірвання\~шлюбу між\~сторонами,\~який зареєстровано 08\~лютого 2008\~року у\~Новосілківській сільській\~раді Буського\~району Львівської\~області,\~відповідний актовий\~запис №1. Позивач вказав,\~що від\~даного шлюбу\~сторони мають\~одну неповнолітню\~дитину \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач вважає\~одруження з\~відповідачем невдалим\~через відсутність\~взаєморозуміння між\~ними,\~в результаті\~чого між\~подружжям втрачено\~почуття поваги\~та любові.\~З березня\~2022\~року сторони\~припинили шлюбні\~відносини та\~з вказаного\~часу проживають\~окремо один\~від одного. За таких\~обставин позивач\~вимушений був\~звернутися до\~суду із\~відповідним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що подальше\~спільне життя\~з відповідачем\~і збереження\~шлюбу є\~неможливим,\~оскільки суперечить\~їх інтересам. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 22 червня 2023 року, який було відкладено на 02 листопада 2023 року (а.с.28,54). Позивач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Остимчук\~О.О.\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи були\~повідомлені належним\~чином кожен\~окремо (а.с.55,55\~зворотна сторона),\~заяву із\~запереченням проти\~розгляду справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження або\~клопотання про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні з\~викликом сторін\~не подавали. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечує проти надання строку для примирення, прохав суд провести розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.51). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.56,56 зворотна сторона), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з\~тим,\~14\~червня 2023\~року відповідач\~ [PERSON] \~подала до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначила,\~що не\~заперечує проти\~задоволення позовних\~вимог в\~частині розірванняя\~шлюбу посилаючись\~на те,\~що подальше\~спільне життя\~з позивачем\~і збереження\~шлюбу є\~неможливим та\~суперечить їх\~інтересам. Разом з тим, у відзиві вказала, що вона заперечує проти проживання їхнього неповнолітнього сина разом з батьком, а тому проохала суд визначити місце проживання дитини разом з нею як його матір`ю . Крім того, відповідач прохала суд провести розгляд справи без її участі (а.с.47-50). Позивач [PERSON] правом подати відповідь на відзив відповідача [PERSON] не скористався. Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в позовній заяві та у додатковій письмовій заяві, поданій ним до суду особисто, позицію відповідача, викладену нею у відзиві на позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2008 року у Новосілківській сільській раді Буського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 08 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №1 (а.с.14-15,53). Від даного\~шлюбу сторони\~мають одну\~спільну неповнолітню\~дитину -\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який зареєстрований\~за адресою:[ADDRESS] (а.с.16,17). З письмових\~пояснень позивача,\~з відзиву\~на позовну\~заяву та\~з інших\~матеріалів справи\~вбачається,\~що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття поваги та любові, у зв`язку з чим сторони з березня 2022 року припинили шлюбні відносини та з вказаного часу проживають окремо один від одного. При цьому, сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим та таким, що суперечить їх інтересам (а.с.1-3,8-13,17,18-20,32-35,47-50,51,52). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] зазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, про що зазначила в заяві по суті справи, а саме у відзиві на позовну заяву, будь-яких заперечень проти позову щодо розірвання шлюбу між нею та [PERSON] з посиланням на відповідні докази не надала, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] прохав позов задовольнити, письмово заперечував проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-3,51). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляла, крім того у своєму відзиві позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с.47-49). За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Водночас суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання про залишення проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю чи батьком, а так само питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки позивачем було заявлено лише позовну вимогу щодо розірвання шлюбу між сторонами, а відповідач, заперечуючи у відзиві на позовну заяву проти проживання їх спільного неповнолітнього сина із батьком, із відповідним зустрічним позовом в даній цивільній справі не зверталася. Оскільки диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, суд, вирішуючи спір, відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог. Спору про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не зверталася до суду з проханням відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved