Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна, про встановлення юридичного факту. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визнати факт постійного не проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини та Визнати [PERSON] , [INFO] таким, що не прийняв спадщину після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок. Протягом визначеного законодавцем строку для прийняття спадщини він звернувся до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Геращенко Ганни Валеріївни, з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька, [PERSON] . На підставі вищезазначеної заяви, Приватним нотаріусом була заведена Спадкова справа за № 56/2022 після померлого [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з питанням щодо спадщини, Приватним нотаріусом, [PERSON] , йому було роз`яснено, що на момент смерті разом із померлим також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який також є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і вважається таким, що прийняв спадщину. Позивачем було роз`яснено нотаріусу, що його брат, [PERSON] , хоча і був зареєстрований у житловому будинку разом з батьком, але фактично не проживав з ним з 2019 року. У зв`язку з чим нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження цього факту. В судовому засіданні позивач представник позивача [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Ганна Валеріївна в судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засідання підтвердила, що спадкодавець [PERSON] помер, у нього є два сина, один з них проживає в Росії, але вона особисто не бачила щоб сини приїжджали до батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, є сусідкою померлого [PERSON] з яким жила матір. Бачила коли [PERSON] приїзжав два рази, але на похоронах на його не було, так як він проживає в Росії. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 20.06.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12.07.2023 року витребувані докази. Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.03.2022 року, актовий запис № 505 (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок (а.с.6-7). Протягом визначеного законодавцем строку для прийняття спадщини, [PERSON] , звернувся до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Геращенко Ганни Валеріївни, з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька, [PERSON] . На підставі вищезазначеної заяви, Приватним нотаріусом була заведена Спадкова справа за № 56/2022 після померлого [PERSON] (а.с.34-43). Звернувшись до нотаріуса з питанням щодо спадщини, Приватним нотаріусом, [PERSON] , позивачу було роз`яснено, що на момент смерті разом із померлим також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який також є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.10-12). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач, [PERSON] , на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою спадкодавця, а саме: [ADDRESS] . Але фактично там не проживав, що підтверджується Актом № 6/14/2 про підтвердження факту не проживання від 30.05.2023 року, виданим головою квартального комітету № 14 та затвердженого керівником відділу з питань діяльності ОСН та ОСББ Кам`янської міської ради (а.с. 13) Згідно листа\~Головного центру\~обробки спеціальної\~інформації державної\~прикордонної служби\~України [PERSON] , [INFO] , 24.12.2019 року виїхав за межі України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Тому Державна реєстрація відповідача [PERSON] у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті [PERSON] за адресою реєстрації. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Враховуючи ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, тому останній не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Пунктом 7\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995\~року роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Так у судовому засіданні доведений і встановлений факт того, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] . Враховуючи що позивач щодо стягнення судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved