Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] (далі позивач)в інтересах [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради (далі відповідач), в якому просив визнати за [PERSON] , 2008 р.н. право власності на 2/5 частин будинку за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0777 га, кадастровий номер 3211200000:09:011:0042 за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді2/5 частин будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,0777 га, кадастровий номер 3211200000:09:011:0042 за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицею вказаного майна є його дочка [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але спадщину не оформила. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем якої є її син [PERSON] , який також є сином позивача. Оформлюючи спадкові права позивачем в інтересах сина [PERSON] було подано нотаріусу відповідну заяву, алеотримано відмову у видачі свідоцтва на спірні частину житлового будинку та земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З метою захисту права власності та оформлення спадкових прав, позивач вимушенийзвернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти позову. Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року відкрито провадження у справів порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано належним чином звірені копії\~матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON] 22.09.2023 року надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Із довідки, виданої КП ФМР «Фастівське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що 2/5 частин будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] (а.с. 11). Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,0777 га, кадастровий номер 3211200000:09:011:0042 за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №199210 (а.с. 28). Померлий [PERSON] являється [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-21), яка після укладення шлюбу 19 січня 1991 року з [PERSON] (позивач) змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 16-18), що вбачається із наданих позивачем Витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян. Крім того, із Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 13-15). Із наданих на вимогу ухвали суду від 24.08.2023 року матеріалів спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись його діти: 27.03.2012 року дочка [PERSON] , заява №219 (а.с. 55) та 27.03.2012 року син [PERSON] , заява №220 (а.с. 56). [INFO] померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись: 11.05.2012 року [PERSON] , який діє від свого імені та імені малолітнього сина [PERSON] , заява №298 (а.с. 48), 11.05.2012 року син [PERSON] , заява №299 (а.с. 49) та 11.05.2012 року син [PERSON] , заява №300 (а.с. 50). Постановою державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О.вих. №192/02-32 від 29.03.2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянкуза адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на спірні житловий будинок та земельну ділянку (а.с. 9). За відсутності можливості оформити спадкові права, позивач звернувся до суду з даним позовом. Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. При зверненні до суду з даним позовом позивач зазначав, що спадкоємицею майна померлого [INFO] [PERSON] є його дочка [PERSON] . У той же час, із наданих матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] не вбачаться, що [PERSON] зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Не доведено стороною позивача. що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За вказаних обставин, суд позбавлений можливості прийти до висновку, до після смерті [INFO] [PERSON] її син [PERSON] , від імені якого діяв батько [PERSON] , прийняв спадщину, яку прийняла померла від батька [PERSON] , що помер [INFO] . Таким чином, на даний час відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки станом на час відкриття спадщини це майно не належало спадкодавцю [PERSON] . Крім того, звертаючись до суду з даним позивом стороною позивача зазначено відповідача Фастівську міську раду. У той\~же час, як зазначалось вище, після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини у встановленому порядку звернулись дочка [PERSON] та син [PERSON] , а після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , який діє від свого імені та імені малолітнього сина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину,\~а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У своїй постанові від 15.03.2023 року у справі № 352/371/21 Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зроблено правовий висновок наступного змісту. Лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.\~ Так, позивач визначив відповідачем відповідний орган місцевого самоврядування за наявності інших спадкоємців майна [PERSON] та [PERSON] , тобто, пред`явив позов до неналежного відповідача, що є окремою самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У справі ЄСПЛ "SundayTimes v. UnitedKingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steelandothers v. TheUnitedKingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому відсутні підстав для визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed