Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

11.02.2022 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] ,\~третя особа\~ КП\~«Житлово-комунальний\~сервіс «Порто-Франківський»\~про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у розмірі 13\~953,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.11.2019, є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2021 сталося залиття вищезазначеної квартири, а саме залиття приміщення санвузла квартири. В цей же день 19.07.2021 комісією у складі в.о. начальника дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» Балан О.М., майстра дільниці № 7 [PERSON] та майстра дільниці № 7 [PERSON] складено акт обстеження. Комісією проведено обстеження та виявлено, що у кв. [ADDRESS] виявлено наявні сліди замокання у санвузлі, плями залиття на стелі. Було проведено обстеження кв. [ADDRESS] , яка розташована вище, і в якій мережа х/водопостачання та каналізація закриті. Виявити причину залиття можливо при наданні доступу до труб (при частковому демонтажі стіни у кв. 12). Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу, однак на момент подання позовної заяви заподіяну шкоду не відшкодовано, причини залиття не усунуті, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 8\~593,00 грн та заподіяну моральну шкоду у розмірі 5\~000,00 грн. 17.02.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки матеріали справи не містять доказів належності відповідачу квартири з якої відбулось залиття квартири позивача, суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 30.12.2022 ухвалою суду призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за правилами спрощеного позовного провадження. 04.04.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у КП «Бюро технічної інвентаризації ОМР» інформацію про власників, співвласників квартири за адресою: [ADDRESS] , а також копії правовстановлюючих документів про право власності на вказану квартиру. 06.06.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. 17.10.2023 на виконання ухвали суду від 04.04.2023 від КП «Бюро технічної інвентаризації ОМР» надійшла витребувана інформація, а саме договір купівлі-продажу квартири від 01.09.2000, згідно якого частина квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012, належить [PERSON] , - [PERSON] . Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду. Відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 21.11.2019 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 019.07.2021 сталося залиття вищезазначеної квартири, а саме залиття приміщення санвузла квартири, про що складено акт обстеження від 19.07.2021. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі №\~638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 (далі - Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009. №\~12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його приміщення з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Згідно акту обстеження, від 19.07.2021, складеного комісією у складі: [PERSON] (в.о.\~начальника дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський»), [PERSON] (майстра дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський») та [PERSON] (майстра дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський»), за адресою: [ADDRESS] виявлено сліди замокання у санвузлі, плями залиття на стелі. Було проведено обстеження кв. [ADDRESS] , яка розташована вище, і в якій мережа х/водопостачання та каналізація закриті. Виявити причину можливо при наданні доступу до труб (при частковому демонтажі стіни у кв. 12). Відповідно до листів директора КП\~ЖКС «Порто-Франківський» Рязанова А.Ф. на звернення позивача від 12.07.2021, 20.07.2021 та 05.08.2021 надано відповіді, згідно яких виявити причину залиття кв. [ADDRESS] не надається можливим, в зв?язку з тим, що всі водонесучі квартирні мережі в вищерозташованій кв. [ADDRESS] розташовані в стіні, доступ відсутній. Власнику квартири залишено припис про необхідіність надання доступу задля обстеження стану водонесучих інженерних мереж та усунення протікання. Дослідивши зазначений акт, судом встановлено, що його складено без участі позивача та відповідача, при його складанні комісією проведено огляд пошкоджень в приміщенні санвузла квартири позивача, та зазначено, що було проведено обстеження кв. [ADDRESS] , яка розташована вище, і в якій мережа х/водопостачання та каналізація закриті. Виявити причину можливо при наданні доступу до труб (при частковому демонтажі стіни у кв. [ADDRESS] ). Комісія не встановила причину затоплення та особу, з вини якої сталося залиття санвузлу у квартирі позивача та обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття. Відповідно до ст. 76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) для вирішення справи, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України). Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Згідно висновку експерта № 081/2021 від 04.11.2021 [PERSON] будівельно-технічного експертного дослідження ПП «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», вбачається, що: 1) виходячи з результатів проведеного огляду приміщень обстежуваної квартири [ADDRESS] , а також виходячи з проведеного дослідження наданого замовником документації, а саме копії акту обстеження від 19.07.2021, експертом встановлено, що дійсно є пошкодження в приміщенні туалету квартири [ADDRESS] , яке постраждало внаслідок залиття від 19.07.2021; 2) виходячи з того, що експерт не був присутнім під час залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 19.07.2021, згідно акту обстеження від 19.07.2021, встановити причину не надається можливим. Проте, відповідно до діючих методик, а також на підставі даних, зазначених в наданій замовником документації, а саме копії обстеження від 19.07.2021, встановлено, що можливо виявити причину залиття приміщень квартири [ADDRESS] від 19.07.2021, при наданні доступу до труб квартири [ADDRESS] , а саме при частковому демонтажі стіни у квартирі [ADDRESS] , яка розташована вище; 3) вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в приміщенні туалету квартири [ADDRESS] , які постраждали внаслідок залиття від 19.07.2021 визначена відповідно до вимог ДСТУ, з урахуванням фактично визначених в натурі об?ємів робіт, становить (з урахуванням ПДВ): 8\~953,00 грн. Оскільки експертом не встановлено причину залиття квартири позивача, суд вважає зазначений висновок експерта № 081/2021 від 04.11.2021 неналежним доказом заподіяння позивачу шкоди відповідачем. Суд враховує, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Надавши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних, допустимих та беззаперечних доказів наявності вини відповідача у залиття санвузлу квартири позивача, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed