Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

04.08.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за\~ним в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 0,2307 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122082900:02:002:0129 та земельну ділянку площею 3,8 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 5122082900:01:001:0514. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , за життя вона залишила заповіт від 08.12.2021 року на користь позивача, однак не вся спадщина охоплена заповітом, тому він цю спадщину прийняв, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак письмовою відповіддю приватного нотаріусу йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, якою позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні, просять справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належать: - земельна ділянка площею 0,2307 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122082900:02:002:0129, що підтверджено Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122232584 від 27.04.2018 року; - земельна ділянка площею 3,80 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 5122082900:01:001:0514, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД, виданого 14.07.1994 року Ізмаїльською районною радою народних депутатів. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.06.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 08.12.2021 року старостою Кислицького старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області М. Шевченко, зареєстрованого в реєстрі за № 5-36, [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,8 га, кадастровий номер 5122082900:01:001:0514, для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , РНКОПП - [NUMBER] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72629191 від 29.05.2023 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 08.12.2021 року, зареєстрований за № 5-36 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25.10.1980 року відділом РАЦС м. Ізмаїл, який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджено відповідною заявою від 29.05.2023 року (спадкова справа № 88/2023). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки не вся спадщина була охоплена заповітом від 08.12.2021 року, спадкування земельної ділянки площею 0,2307 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.10.1986 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС; - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25.10.1980 року відділом РАЦС м. Ізмаїл. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 964 від 25.05.2023 року, виданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Відповідач відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджено відповідною заявою від 29.05.2023 року (спадкова справа № 88/2023). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 384/02-14 від 02.06.2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved