Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , в особі представника адвоката Штенгелова О.В., до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної майну. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. 18.12.2022 [PERSON] , перебуваючи на території Концерну «Міські теплові мережі», що розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Заводська, 21, порізав ножем гуму коліс автомобіля «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний помер [NUMBER] , законним володільцем якого є [PERSON] , чим останньому завдано матеріальних збитків у розмірі 11 149 гривень 04 коп. та витрати на проведення оцінки пошкоджень зазначеного транспортного засобу у розмірі 2000 гривень 00 коп. Постановою суду Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Позивач, в особі представника, посилаючись на те, що неправомірними діями [PERSON] пошкоджено автомобіль «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , законним володільцем якого є позивач, завдано матеріальних збитків, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок неправомірних дій у розмірі 13 149 грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 25.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Відповідно до ухвали суду від 16.08.2023 підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.12.2022 [PERSON] , перебуваючи на території Концерну «Міські теплові мережі», що розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Заводська, 21, порізав ножем гуму коліс автомобіля «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний помер [NUMBER] , законним володільцем якого є [PERSON] , чим останньому завдано матеріальних збитків. Власником транспортного засобу «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного-засобу, позивач [PERSON] є законним володільцем та користувачем вказаного транспортного засобу. Постановою Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 03.07.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , закрито у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення. Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] 18.12.2022 о 12 годині 29 хвилин перебуваючи на робочому місці в «АВР тепломережі» по вулиці Заводській, будинок 21, в місті Запоріжжі, лаявся нецензурною лайкою з керівництвом підприємства, після чого порізав шини на приватних автомобілях, чим порушив громадський порядок і спокій. Вказаними діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Суд дійшов висновку, що [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, що полягає у вчиненні ним дрібного хуліганства, яке виразилось у нецензурній лайці в бік керівництва підприємства, що порушило громадський порядок і спокій громадян та порізи шин на автомобілях «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , володільцем якого є [PERSON] та «Chevrolet - Aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , володільцем якого є [PERSON] . За правилами ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Приписами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, факт протиправних дій відповідача і пошкодження майна підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2023, яка набрала законної сили 14.07.2023. Внаслідок неправомірних дій відповідача завдано матеріальну шкоду майну позивача. Відшкодування шкоди, яка заподіяна адміністративним правопорушенням може здійснюватися в таких формах: 1) накладення обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду (ст. 40 КпАП); 2) повернення майна володільцеві (ст. 265 КпАП); 3) добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 2 ч. 1 ст. 34 КпАП); 4) у порядку цивільного судочинства (ч. 3 ст. 40 КпАП). За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також згідно з нормами даної статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб`єкт, об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона. Суб`єктом є боржник; об`єктом - правовідносини по зобов`язаннях; об`єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб`єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я, тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Згідно звіту №127 від 25 квітня 2023 року про оцінку транспортного засобу «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартість спричиненого [PERSON] матеріального збитку складає 11 149 гривень 04 копійки. Окрім того, [PERSON] , внаслідок неправомірних дій [PERSON] , поніс витрати на проведення оцінки пошкоджень транспортного засобу «NISSAN-PRIMERA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 2000 грн., що підтверджується актом № 127 прийому-передачі виконаних робіт та квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2023. З урахуванням викладеного, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою шкодою, суд приходить до висновку, що для захисту порушеного права власності, позов слід задовольнити. Крім того, за змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем понесені витрати на правничу допомогу зі складання та подання позовної заяви на загальну суму 3000 грн., які були сплачені позивачем відповідно до квитанції від 19.07.2023. В попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема в частині витрат на правничу допомогу, входило надання адвокатом послуг з підготовки та подачі відповіді на відзив в розмірі 2000 грн. та участь в судових засіданнях незалежно від витраченого часу 2000 грн.. За час розгляду справи в суді від відповідача відзив на позов не надходив, тому не було необхідності у складенні відповіді на відзив, а так само не проводилися судові засідання через неявку учасників справи. Оцінюючи надані на підтвердження витрат докази, суд приходить до висновку, що вони є пов`язаними з розглядом даної справи, співмірні заявленим вимогам, тому заява представника позивача підлягає задоволенню в частині стягнення 3000 грн. за складення та подання позовної заяви. Окрім того, на підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача за позовними вимогами майнового характеру - 1073 грн. 60 грн.

Outcome: approved