Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дітей, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей, син [PERSON] ,\~ [INFO] \~та дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. ЇЇ матеріальне становище незадовільне, оскільки вона ніде не працює, так як визнана інвалідом ІІІ групи. Відповідач на протязі 2023 року разом з ними не проживає, та весь цей час ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча офіційно працевлаштований за кордоном в Республіці Польща, працює монтажником систем вентиляції та кондиціювання, має реально високий дохід, що всередньому становить біля 50 000 гривень на місяць. Крім цього у власності та користуванні відповідача перебуває автомобіль для якого він орендує гараж-паркомісце у м. Варшава із щомісячною оплатою в сумі 330 злотих, що по курсу валют НБУ становить 2772 грн. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, однак направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, а також зазначила, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, хоча був повідомлений належним чином про день час та місце розгляду справи. Відзиву на позов та будь-яких заяв чи клопотань, а також доказів на спростування позовних вимог суду не подавав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. 2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. 12.10.2023 до Рожнятівського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~позивачки поступила\~заява про\~розгляд справи\~у її\~відсутності,\~у якій\~вона також\~зазначила,\~щопозов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.38). Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.01.2023 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2014 року (а.с. 4). Копіями засвідчених перекладів витягів повних свідоцтв про народження [NUMBER] від 04.10.2016 та АД 3299103 від 13.09.2018, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Столичного міста Варшави Республіки Польща (а.с.7,9) підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками №262, №263 Спаської сільської ради ОТГ Івано-Франківської області від 02.10.2020 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 11-12). Відповідач [PERSON] має офіційні документи на працевлаштування, працює в Республіці Польща монтажником систем вентиляції та кондиціювання, що підтверджується засвідченим перекладом договору доручення від 30.04.2023 року, укладеного на строк виконання робіт до 31.05.2024 року із зазначенням погодинної ставки оплати праці в сумі 23,50 злотих (а.с. 20-23). Згідно засвідченого перекладу договору оренди №42 від 28.08.2022 року підтверджено, що відповідач орендує гараж-паркомісце у м. Варшава із щомісячною оплатою 330 злотих (а.с.28). Згідно витягу з сайту НБУ, офіційний курс гривні щодо іноземної валюти польських злотих станом на 22.09.2023 року становить 8,40 грн за злотий (а.с.32). Позивачка [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №487264 від 13.09.2023 року (а.с. 6). Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку матеріально утримувати своїх дітей, тому між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні дітей. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: проаналізувавши доводи сторони позивачки, викладені в позові, вивчивши матеріали\~цивільної справи,\~дослідивши та\~оцінивши в\~судовому засіданні\~письмові докази\~в їх\~сукупності,\~встановивши таким\~чином фактичні\~обставини справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов підлягає до задоволення, враховуючи таке. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2023 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2272 грн. та відповідно 2833 грн., матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітніх дітей, враховує той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дітей, а також враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є молодою особою працездатного віку, інших утриманців\~немає,\~оскільки доказів\~протилежного суду\~не надано,який має офіційні документи на працевлаштування та працює за кордоном в Республіці Польща, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що доходи відповідача дають підстави стягувати з нього 5000 грн. на кожну дитину щомісячно не надано. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. 5. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн., на підтвердження чого надає суду квитанцію №2-22/09-23 від 27.09.2023 (а.с.33) на вказану суму за складання позовної заяви адвокатом Ошустом С.Є. (а.с.33). Також, беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1073,60 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved