Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2014 у сумі 59253,35 грн. та судові витрати у сумі 2684,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.04.2014 [PERSON] звернувся до позивача із заявою б/н з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим отримав грошові кошти. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 50000,00 грн. Вказує, що відповідач не вчиняє дій на погашення заборгованості і розмір його заборгованості станом на 13.02.2023 становить 59253,35 грн. Ухвалою судді від 20.04.2023, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву. Представник позивача в судове засідання подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. 30.10.2023 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі\~ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Згідно\~ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у\~разі\~неявки\~в\~судове\~засідання\~всіх\~осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою\~ звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що 25.04.2014 [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н. У вказаній заяві міститься застереження відповідно до якого відповідач підтвердив, що він ознайомлений та згідний із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, і виразив свою згоду, що такі складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн., що підтверджується довідкою доданою да матеріалів справи, про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунком. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України за відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача, та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом. Встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав кредит, проте через не виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 13.02.2023 року має заборгованість - 59253.35 грн., яка складається з 48471.53 \~ \~ \~ \~грн. заборгованості за кредитом та 10781.82 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та неустойкою, які станом на 13.02.2023 становлять 59253,35 грн., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved