Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] .Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,36 га (в т. ч. 3,1996 га та 0,1614 га), що розташована на території Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області і належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 002682, зареєстрованого 21.10.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №332. Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті матері, у визначений законом строк звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала її матері не може, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку є виправлення в написанні прізвища власника земельної ділянки. З цих підстав нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивачка вимушена звертатися до суду та просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку після смерті матері. У судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач - Новобасанська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської областіпозовні вимоги визнає. Відзиву на позов не подавали. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про смерть, була матір`ю [PERSON] , що також підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.8,11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». 03.12.1998 року даний шлюб було розірвано. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишилося « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.04.2003 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] , змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно довідки від 24.08.2023 року № 546 виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с.12). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.06.2023 року, після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа161/2023 (а.с.13). З повідомлення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №29-25-0.3-4328/2-23 від 30.08.2023, вбачається, що згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 21.10.2004 року вчинено запис № 332 про реєстрацію та видачу на ім`я [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 002682, яким посвідчено право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420684800:07:002:0440 та 7420684800:07:002:0934. Стосовно виправлення в державному акті повідомляється, що порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) визначений Інструкцією, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за №31 (а.с.14). Як вбачається із постанови державного нотаріуса Бобровицької державної нотаріальної контори від 08.09.2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,1996 га, кадастровий номер 7420684800:07:002:0934, площею 0,1614 га, кадастровий номер 7420684800:07:002:0440, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 002682, оскільки [PERSON] надала вищезазначений Державний акт на право власності на земельні ділянки, де містяться виправлення не передбачені законодавством (а.с.16). У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 002682 від 21.10.2004, площею 3,36 га містяться виправлення у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] , а саме прізвище « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] » (а.с.17). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, оскількиу правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку містяться виправлення в написанні його прізвища, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивача на спадщину неможливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved