Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

У червні 2023 року представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 05.02.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329. Відповідно до умов вказаного кредитного договору сума кредитування становить 44 365 грн., строк кредиту - 48 місяців, процентна ставка за період з 05.02.2019 року по 05.04.2019 року становить 0,01 % річних, з 06.04.2019 року 52,9 % річних без укладання додаткової угоди. 28.02.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/523873. Відповідно до умов вказаного кредитного договору сума кредитування становить 6 500 грн., строк кредиту - 72 місяців, процентна ставка за період з 28.02.2019 року по 28.04.2019 року становить 0,01 % річних, з 29.04.2019 року 47,9 % річних без укладання додаткової угоди. 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено Договір № 114/2-31-F про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329 від 05.02.2019 року та за кредитним договором № 014/380805/82/523873 від 28.02.2019 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». 23.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення прав вимоги № 23-06/21-F, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». 01.07.2021 року ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на адресу [PERSON] направило повідомлення про укладення договору про відступлення прав вимоги до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало новим кредитором. 12.01.2022 року та 24.12.2022 року ТОВ «Глобал Спліт» на адресу [PERSON] направило повідомлення про укладення договору про відступлення прав вимоги та про сплату заборгованості за вказаними кредитними договорами. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 07.06.2023 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329 від 05.02.2019 року у загальному розмірі 43\~209,80 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 32\~426,58 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3\~590,56 грн., заборгованості за відсотками 8\~037,24 грн., у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 7\~097,31 грн., пеня 0,00 грн., 3% річних 650,31 грн. та інфляційні втрати 2 095,67 грн. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 07.06.2023 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/523873 від 28.02.2019 року у загальному розмірі 7\~951,49 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 7\~422,58 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 194,60 грн., заборгованості за відсотками 1\~176,83 грн., у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 947,33 грн., пеня 0,00 грн., 3% річних 125,26 грн. та інфляційні втрати 403,65 грн. На підставі викладеного, представник позивача звертається до суду та просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Представник позивача направив до суду заяву у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, виклик відповідача до суду було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 03.10.2023 року, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 03.10.2023 року вона вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення. На підставі ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.02.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329. Відповідно до умов вказаного кредитного договору сума кредитування становить 44 365 грн., строк кредиту - 48 місяців, процентна ставка за період з 05.02.2019 року по 05.04.2019 року становить 0,01 % річних, з 06.04.2019 року 52,9 % річних без укладання додаткової угоди (а.с. 9-11). Відповідачем [PERSON] 05.02.2019 року було підписано заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» (а.с. 16). Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку відповідача, з якої також вбачається, що відповідач користувалася наданими коштами, частково сплачувала заборгованість (а.с. 20-25). Відповідно до п. 1.1 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використовувати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 9-11). Відповідно до п. 2.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329, проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом (а.с. 9-11). Відповідачем [PERSON] було підписано додаток № 2 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329 (а.с. 12), а також паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (а.с. 14). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 07.06.2023 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329 від 05.02.2019 року у загальному розмірі 43\~209,80 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 32\~426,58 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3\~590,56 грн., заборгованості за відсотками 8\~037,24 грн., у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 7\~097,31 грн., пеня 0,00 грн., 3% річних 650,31 грн. та інфляційні втрати 2 095,67 грн. (а.с. 6, 7-8). 28.02.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/523873. Відповідно до умов вказаного кредитного договору сума кредитування становить 6 500 грн., строк кредиту - 72 місяців, процентна ставка за період з 28.02.2019 року по 28.04.2019 року становить 0,01 % річних, з 29.04.2019 року 47,9 % річних без укладання додаткової угоди (а.с. 31-33). Відповідачем [PERSON] 28.02.2019 року було підписано заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» (а.с. 42). Відповідачем [PERSON] було підписано додаток № 2 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/523873 (а.с. 35), а також паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (а.с. 36). Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку відповідача, з якої також вбачається, що відповідач користувалася наданими коштами, частково сплачувала заборгованість (а.с. 43-48). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 07.06.2023 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/523873 від 28.02.2019 року у загальному розмірі 7\~951,49 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 7\~422,58 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 194,60 грн., заборгованості за відсотками 1\~176,83 грн., у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 947,33 грн., пеня 0,00 грн., 3% річних 125,26 грн. та інфляційні втрати 403,65 грн. (а.с. 28, 29-30). 09.04.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передає ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» приймає належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 50-53). 23.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення прав вимоги № 23-06/21-F, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ «Глобал Спліт» (а.с. 55-59 12.01.2022 року ТОВ «Глобал Спліт» на адресу [PERSON] направило повідомлення про укладення договору про відступлення прав вимоги та про сплату заборгованості за вказаними кредитними договорами (а.с. 26, 27, 49). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, аза відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із вимогами статті 599\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями частини 2 статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ч. 1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625ЦК України. Відповідно до вимог статті 625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд також звертає увагу, що 3% річних та інфляційні втрати нараховані позивачем до 24.02.2022 року, що не суперечить закону. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів, це не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За змістом ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідач, всупереч ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що вказані договори вона не укладала або доказів погашення нею зазначеної заборгованості. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, оскільки відповідачем до цього часу отримані грошові кошти за вказаними кредитними договорами повернуті не були, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0152/82/91828329 від 05.02.2019 року у розмірі 43\~209,80 грн., а також за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/523873 від 28.02.2019 року у розмірі 7\~951,49 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved