Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

03 жовтня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2005 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Лучицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис № 08. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього часу стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. Крім того, спору про проживання дітей немає, вони лишаються жити із дружиною. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 11 листопада 2005 року Лучицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис № 08. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Будь-яких клопотань, заяв від нього до суду не надійшло. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явилася\~також,\~хоча була\~належним чином\~повідомлена про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~що стверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення (а.с. 18). 01.11.2023 подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 19). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 листопада 2005 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Лучицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис № 08, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2005 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За час шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13 червня 2006 року, серії [NUMBER] від 22 травня 2009 року (а.с. 5, 6). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим, просить його розірвати. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в поданій заяві проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved