Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У травні 2020 року ТОВ «Аріян» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було здійснено виконавчий напис № 697 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 220 160,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 5 521 627,10 грн. відповідно до кредитного договору № СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року (з додатковими угодами), а також договору № 205-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року по дату нарахування заборгованості. Крім того, 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було здійснено виконавчий напис № 698 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 145 908,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 3\~659 377,41 грн. відповідно до кредитного договору № CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року (з додатковими угодами), а також договору №204-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №СM-SME 004/358/2007 від 18.12.2007 по дату нарахування заборгованості. Позивач вважає зазначені виконавчі написи нотаріуса такими, що вчинені з істотними порушеннями закону та не підлягають виконанню з огляду на наступне. Так, 08 грудня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП «) та громадянином Ірану [PERSON] укладено кредитний договір №СМ-007/004/2005, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 140 000 доларів США з строком остаточного повернення кредиту 07 грудня 2012 року. Додатковим договором №5 від 13 червня 2014 року до кредитного договору №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк», громадянином Ірану [PERSON] та ТОВ «Арія» в особі Ходжатманд Джазівні Акбар, який діє на підставі протоколу №1 від 06 вересня 2012 року та Статуту, ТОВ «Аріян» було залучено як «Позичальника №2» за кредитним договором та змінено строк погашення кредиту до 07 грудня 2022 року. Відповідно до п.2.1.1. зазначеного Додаткового договору позичальник №2 приймає всі зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та позичальник №1 шляхом підписання цього Додаткового договору надають свою згоду на це. 18 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та громадянином Ірану [PERSON] було укладено кредитний договір №CM-SME 004/358/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 180 000 доларів США з строком остаточного повернення кредиту 18 грудня 2014 року. Додатковим договором від 07 вересня 2012 року до кредитного договору №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк», громадянином Ісламської республіки Іран [PERSON] та ТОВ «Аріян» в особі директора Ходжатманд Джазіані Акбар, ТОВ «Аріян» було залучено як «Позичальника №2» за кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1. зазначеного Додаткового договору Позичальник №2 приймає всі зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та позичальник №1 шляхом підписання цього додаткового договору надають свою згоду на це. Крім того, 08 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ТОВ «Аріян» в особі громадянина Ісламської Республіки Іран [PERSON] було укладено договір іпотеки №РСМ-007/004/2005, за умовами якого було передано в іпотеку нерухоме майно ТОВ «Аріян», а саме нежиле приміщення №71 (в літері «А»), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 18 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Аріян» в особі засновника [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ-SME 004/358/2007 (майнова порука), яким забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] перед ЗАТ «ОТП (далі Банк) за кредитним договором № СМ-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року. Згідно п. 3.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є нежилі приміщення (в літ.А): приміщення групи №10, приміщення №№ 1-8 (групи приміщень №11), приміщення №1,2 (групи приміщень. №14) загальною площею 121,10 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та належать Іпотекодавцю (тобто ТОВ «Аріян») на праві приватної власності. ТОВ «Аріян» не отримувало жодних кредитних коштів за кредитним договором, не є стороною основного зобов`язання, а являється іпотекодавцем за кредитними договорами №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року та №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року. Придбавши права вимоги за кредитними договорами, відповідач визначивши боржником ТОВ «Аріян», а не [PERSON] , не звернув стягнення на предмет іпотеки, а шляхом звернення до приватного виконавця Телявського А.М. здійснили опис, арешт та реалізацію іпотечного та іншого майна ТОВ «Аріян», яке належить товариству. Виконавчі написи були вчинені приватним нотаріусом Журавльовою Л.М. за наявності спірної заборгованості, про яку було достовірно відомо [PERSON] , в чому вона не переконалася. Виконавчі написи вчинено на документах, які не входять до переліку документів, що можуть стати підставою для стягнення заборгованості у безспірному порядку. На час звернення до приватного нотаріуса був пропущений строк для звернення з вимогами про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Нотаріусом не було перевірено наявність та дійсність попередніх договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНТАЙМ ФІНАНС»; між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЙМ ФІНАНС» та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ». Суми заборгованості, визначені у виконавчих написах є значно завищеними та не відповідають дійсності, оскільки суми заборгованості були зафіксовані під час звернення до Печерського районного суду міста Києва у справі №757/404/17-ц, з чого можна дійти висновку, що нотаріусу не було надано виписки про стан заборгованості за кредитними договорами. Під час вчинення виконавчих написів нотаріуса останньою не було дотримано вимог Закону щодо змісту виконавчих написів всупереч п. 4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, а саме у виконавчих написах №697 та №698 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. від 09 вересня 2019 року відсутні такі обов`язкові реквізити даного документу, як: строк, за який провадиться стягнення (нотаріусом лише формально зазначено «за період з моменту укладення кредитного договору по дату нарахування заборгованості»); дата набрання чинності виконавчим написом; реквізити банківських рахунків юридичної особи боржника. Жодних повідомлень на адресу ТОВ «Аріян», у тому числі, письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання не надходило. За таких обставин, позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. № 697 від 09 вересня 2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 220 160,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 5\~521 627,10 грн. відповідно до кредитного договору №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року (з додатковими угодами), а також договору №205-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року по дату нарахування заборгованості; - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. № 698 від 09 вересня 2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 145 908,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 3\~659 377,41 грн. відповідно до кредитного договору №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року (з додатковими угодами), а також договору №205-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року по дату нарахування заборгованості. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. №697, виданого 09 вересня 2019 року у виконавчому провадженні №60027642 до набрання законної сили рішенням у справі про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою від 25 серпня 2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі судді Пінкевич Н.С. відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання. 13 жовтня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в редакції від 22 лютого 2017 року, відповідно до п. 2 якого стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів проводиться на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Додаткові договори до кредитного договору, якими позивача було залучено в якості солідарного боржника є чинними, а, отже, посилання позивача на його недійсність є безпідставним. Безпідставним є посилання позивача на наявність рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 червня 2012 року, оскільки зазначеним рішенням не стягнуто заборгованість з ТОВ «АРІЯН», а також на наявність на розгляді Печерського районного суду міста Києва справи за позовом ПАТ «ОТП БАНК» до [PERSON] , ТОВ «АРІЯН» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, оскільки рішення у даній справі не прийнято. Крім того, справа перебуває на стадії підготовчого провадження, що унеможливлює встановлення визнання чи невизнання ТОВ «АРІЯН» суми заборгованості, зазначену у позовній заяві. В подальшому позивач посилається на те, що сума заборгованості, зазначена в оспорюваних виконавчих написах нотаріуса, не відповідає дійсності та є значно більшою, ніж фактичний розмір заборгованості позивача. Наведене посилання позивача є безпідставним та спростовується нормою Закону. Зокрема, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Зазначена норма Закону не передбачає обов`язок нотаріуса перед вчиненням виконавчого напису здійснювати розрахунок суми заборгованості. Посилання представника ТОВ «АРІЯН» про неотримання письмової вимоги про усунення порушень спростовується копією вимоги від 04 жовтня 2019 року про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 004/358/2007; описом цінного листа. Безпідставним є і посилання на минування строку давності для звернення з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 004/358/2007, оскільки перебіг укладення головної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Оспорюваний виконавчий напис в повній мірі відповідає вимогам Закону. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням судді Пінкевич Н.С. у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю і пологами справу призначено судді Усатову Д.Д. Ухвалою від 18 грудня 2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д. прийняв справу до свого провадження та призначив справу в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. завірені належним чином копії матеріалів нотаріальних справ щодо вчинення оспорюваних виконавчих написів за № 697, 698. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи №636 від 11.10.2021 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021року, який проведений, у зв`язку з прийняттям рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 липня 2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді [PERSON] та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді внесення подання Вищій раді правосуддя про звільнення з посади судді; відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу №369/6355/20 за позовом ТОВ «Аріян» до\~ [PERSON] ,\~треті особи\~ приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Журавльова\~Л.М.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Телявський А.М.,\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~продовженопідготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Третя особі в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 08 грудня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП «) та громадянином Ірану [PERSON] укладено кредитний договір №СМ-007/004/2005, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 140 000 доларів США з строком остаточного повернення кредиту 07 грудня 2012 року. Додатковим договором №5 від 13 червня 2014 року до кредитного договору № СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк», громадянином Ірану [PERSON] та ТОВ «Арія» в особі Ходжатманд Джазівні Акбар, який діє на підставі протоколу №1 від 06 вересня 2012 року та Статуту, ТОВ «Аріян» було залучено як «Позичальника №2» за кредитним договором та змінено строк погашення кредиту до 07 грудня 2022 року. Відповідно до п.2.1.1. зазначеного Додаткового договору позичальник №2 приймає всі зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та позичальник №1 шляхом підписання цього Додаткового договору надають свою згоду на це. 18 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та громадянином Ірану [PERSON] було укладено кредитний договір №CM-SME 004/358/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 180 000 доларів США з строком остаточного повернення кредиту 18 грудня 2014 року. Додатковим договором від 07 вересня 2012 року до кредитного договору №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк», громадянином Ісламської республіки Іран [PERSON] та ТОВ «Аріян» в особі директора Ходжатманд Джазіані Акбар, ТОВ «Аріян» було залучено як «Позичальника №2» за кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1. зазначеного Додаткового договору Позичальник №2 приймає всі зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та позичальник №1 шляхом підписання цього додаткового договору надають свою згоду на це. 08 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ТОВ «Аріян» в особі громадянина Ісламської Республіки Іран [PERSON] було укладено договір іпотеки №РСМ-007/004/2005, за умовами якого було передано в іпотеку нерухоме майно ТОВ «Аріян», а саме нежиле приміщення №71 (в літері «А»), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 18 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Аріян» в особі засновника [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ-SME 004/358/2007 (майнова порука), яким забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] перед ЗАТ «ОТП (далі Банк) за кредитним договором № СМ-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року. Згідно п. 3.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є нежилі приміщення (в літ.А): приміщення групи №10, приміщення №№ 1-8 (групи приміщень №11), приміщення №1,2 (групи приміщень. №14) загальною площею 121,10 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та належать Іпотекодавцю (тобто ТОВ «Аріян») на праві приватної власності. 19 серпня 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНТАЙМ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № СМ-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року з усіма додатковими угодами, а також договорами, що забезпечують виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема: договір про заміну кредитора за договором поруки № SR-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року. - договір відступлення прав за договором іпотеки № РМ-SME 004/358/2007; - договір про відступлення прав за договором застави майнових прав № PR-ЅMЕ 004358/2007 від 18 грудня 2007 року. В подальшому права вимоги за зазначеними договорами про відступлення прав вимоги було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб», яке, в свою чергу, відступило права вимоги за зазначеними договорами [PERSON] . Розмір заборгованості за кредитним договором №СМ-007/004/2005 від 08.12.2005 згідно договору про відступлення права вимоги №205-20-08/19 від 20.08.2019 склав 277 920,72 доларів США (за курсом НБУ на дату укладення договору (25,142848 грн. за долар США) 6 987 718,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 176 621,45 доларів США та заборгованості по відсоткам в розмірі 101 299,27 доларів США. Крім того, ТОВ «Перший інвестиційний клуб» передало [PERSON] право вимоги сплати боржником пені у розмірі 13 667 534,25 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором №CM-SME 004/358/2007 від 18.12.2007 згідно договору про відступлення права вимоги №204-20-08/19 від 20.08.2019 склав 183 506,39 доларів США (за курсом НБУ на дату укладення договору (25,142848 грн. за долар США) 4 613 127 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 117 230,21 доларів США та заборгованості по відсоткам в розмірі 66 276,18 доларів США. Крім того, ТОВ «Перший інвестиційний клуб» передало [PERSON] право вимоги сплати боржником пені у розмірі 7\~979 212,05 грн. 04 жовтня 2019 року представник [PERSON] направив на адресу ТОВ «АРІЯН» вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором № СМ-ЅМЕ 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року. 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було здійснено виконавчий напис № 697 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 220 160,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 5 521 627,10 грн. відповідно до кредитного договору № СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року (з додатковими угодами), а також договору № 205-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №СМ-007/004/2005 від 08 грудня 2005 року по дату нарахування заборгованості. 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було здійснено виконавчий напис № 698 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 145908,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 3\~659 377,41 грн. відповідно до кредитного договору № CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року (з додатковими угодами), а також договору №204-20-08/19 про відступлення прав вимоги від 20 серпня 2019 року за невиплачену в строк заборгованість за період з моменту укладення кредитного договору №СM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року по дату нарахування заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі\~ № 204/4071/14, від 09 лютого 2022 року у справі № 547/210/20 зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, від 02 липня\~2019 року у справі № 916/3006/17. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення виконавчого напису. Судом встановлено, що 08 грудня 2005 року та 18 грудня 2007 року між АКБ\~«Райффайзенбанк Україна»\~(правонаступником\~якого є\~ПАТ «ОТП\~«)\~та громадянином\~Ірану [PERSON] \~укладено кредитні\~договори,\~за умовами\~яких банк\~надав позичальнику\~кредит у\~розмірі 140\~000\~доларів США\~та 180\~000\~доларів США\~відповідно,\~до яких\~у подальшому\~вносилися зміни\~шляхом укладення\~додаткових договорів. Відповідно до умов кредитних договорів банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за договорами. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус, зокрема, не переконалася належним чином у безспірності розміру заборгованості. Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 липня та 05 грудня 2016 року ПАТ КБ «ОТП Банк» надсилав [PERSON] та ТОВ «Аріян» повідомлення про порушення та досудові вимоги, що стосувалися повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів за кредитними договорами в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Тобто, кредитор реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом у зв`язку зі зверненням до позичальника з досудовими вимогами про погашення кредиту у повному обсязі та сплати процентів. Крім того, у січні 2017 року ПАТ «ОТП Банк» було подано до Печерського районного суду міста Києва позов до [PERSON] , ТОВ «АРІЯН», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №СМ-007/004/2005 у розмірі 226 723,53 доларів США та за кредитним договором №CM-SME 004/358/2007 у розмірі 150 751, 76 доларів США. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 січня 2017 року у справі було відкрито провадження. Разом з тим, 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було здійснено виконавчий напис № 697 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 220 160,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 5 521 627,10 грн. та виконавчий напис № 698 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь громадянина [PERSON] грошових коштів у розмірі 145 908,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 вересня 2019 року становить 3\~659 377,41 грн. У той же час, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України \~якщо договором\~встановлений обов`язок\~позичальника повернути\~позику частинами\~(з\~розстроченням),\~то в\~разі прострочення\~повернення чергової\~частини позикодавець\~має право\~вимагати дострокового\~повернення частини\~позики,\~що залишилася,\~та сплати\~процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Пред`явивши 26 липня 2016 року та 05 грудня 2016 року вимоги до позичальника про дострокове погашення заборгованості, банк змінив строк виконання зобов`язань на 2016 рік, а тому нарахування процентів після цієї дати є безпідставним. Однак, відповідно до наданого [PERSON] , який набув право вимоги за кредитними договорами, нотаріусу розрахунку проценти нараховувались після 2016 року і нотаріусом запропоновано звернути стягнення в рахунок погашення процентів за користування кредитом, які нараховувалися після вимоги про дострокове повернення коштів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису по кредитним договорам від 08 грудня 2005 року та 18 грудня 2007 року, в яких зазначений строк їх дії до 07 грудня 2012 року та 18 грудня 2014 року відповідно, за межами встановленого законом трирічного строку. Відповідно до вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. У відповідності до п. 3.4. ч. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і у самому розмірі такої заборгованості. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви у розмірі 4 204 грн., та судовий збір, сплачений за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 1\~051 грн., що разом становить 5\~255 грн.

Outcome: approved