Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Під час оформлення спадщини він дізнався, що на нерухоме майно спадкодавця накладений арешт 16.03.2011 року. У виконавчій службі він отримав інформацію про те, що незавершених виконавчих проваджень, боржником в яких є [PERSON] , немає. Матеріали виконавчого провадження за 2011 рік знищені, тому встановити стягувача є неможливим. Крім того, відсутні докази того, що існує потреба в арешті майна [PERSON] . З цих підстав позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушує його права, як спадкоємця першої черги після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача адвокат Матєрова В.П. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву в установлений законом строк не скористалися. З урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача по справі [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть від 15.03.2021 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 324618552 від 02.03.2023 року, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON] , підстава обтяження постанова б/н ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 16.03.2011. Реєстратор Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Згідно відповіді Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області від 14.12.2022 № 42028, на виконанні у відділі перебувало ВП №25147331 щодо виконання виконавчого листа №2-3931 від 28.01.2011, що виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Інформаційний центр» 150,50 грн судових витрат, яке відкрито 04.03.2011. В подальшому 06.10.2011 у зв`язку з відсутністю майна у божника державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Крім того, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №25147877 щодо виконання виконавчого листа у справі №2-3931/2011 від 28.01.2011 про зобов`язання [PERSON] повернути службове посвідчення. 12.05.2011- державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Матеріали вказаних виконавчих проваджень були знищені. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, єдиного реєстру боржників від 31.10.2023 року встановлено, що відсутні відомості щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого провадження, боржником за яким є [PERSON] , [INFO] . Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, який діяв на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно, який був боржником у виконавчому провадженні, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рышення. Частиною 3, 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Відповідно до п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника. Відповідно до ч.1,2ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року606-ХІV, у разі закінченнявиконавчогопровадження, повернення виконавчого документа до суду абоіншого органу(посадовійособі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зняття арешту зі спадкового майна та задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved