Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилалася на те, що 19 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений електронний Договір № 4796191, за яким відповідачі отримав грошові кошти в сумі 20000,00 грн. В подальшому, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 21 червня 2022 року відступило право своєї вимоги до [PERSON] за кредитним договором на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». На момент виникнення у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права вимоги за кредитним договором з боку [PERSON] існувала заборгованість за основною сумою боргу 20000,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 45600,00 грн.. Але відповідач [PERSON] свого обов`язку зі сплати заборгованості ані на користь первісного кредитора, ані на користь нового кредитора до теперішнього часу не виконав. Тому для відновлення порушеного права позивач вирішив звернутися із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути на свою користь не лише суму заборгованості, а й інфляційні втрати в розмірі 16465,60 грн., та три проценти річних в розмірі 2755,20 грн.. Ухвалою від 03 жовтня 2023 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача Крюкова М.В. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Судову повістку разом із копією позовної заяви з доданими до неї документами, відповідач [PERSON] отримав 12 жовтня 2023 року, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин, відзив на позовну заяву у встановлений законом строк він не подавав. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений електронний Договір № 4796191 від 19 вересня 2021 року про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 20000,00 грн. із строком користування 30 днів, з оплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до до п. 4.3 Договору відбулася пролонгація строку дії договору ще на 90 днів. 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу № 21-06/2022, за яким Клієнт (первісний кредитор) відступив Фактору (новому кредитору) право грошової вимоги по зобов`язанням, строк виконання яких настав або виникне в майбутньому до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». На підставі Договору факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Згідно з Актом прийому передачі Реєстру Боржників в електронному виді за Договором факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року та витягом з Реєстру Боржників позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на Договір № 4796191 від 19 вресня 2021 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . Про набуття прав нового кредитора позивач повідомив відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення від 21 червня 2022 року, в якому одночасно запропонував погасити виниклу заборгованість. Як зазначено в п.1.1. Договору факторингу № 21-06/2022 від 21 червня 2022 року, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який є невід`ємною частиною цього Договору. З наявного в справі витягу з Реєстру Боржників вбачається, що позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] суми заборгованості за позикою в розмірі 20000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 45600,00 грн. Те, що [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, підтверджується інформаційною картою по укладеному з [PERSON] договору № 4796191 від 19 вересня 2021 року, яка складена первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 20 червня 2022 року. З інформаційної карти вбачається, що [PERSON] позику в сумі 20000,00 грн. вчасно не повернув, що призвело до визнання заборгованості за позикою простроченою та нарахування процентів за користування позикою з застосуванням стандартної процентної ставки 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, дослідженим доказами підтверджено те, що до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до [PERSON] заборгованості за позикою в сумі 20000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 45600,00 грн. (20000,00 грн. * 1,90% = 380,00 грн. * 120 днів = 45600,00 грн.), і позивач правомірно вимагає їх стягнення з відповідача відповідно до умов договору. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 16465,60 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 2755,20 грн.. Однак, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану`Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженогоЗаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та нарахованих 3% річних. Так позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року в розмірі 16 465, 60 грн, однак, на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє станом на день розгляду справи, тому стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період з 01 по 23 лютого 2022 року в розмірі 862, 17 грн (101,6 % х 65600 -65600= 1049,60: 28 х 23=862,17 грн). Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 % річних за період з 18 січня 2022 року по 19 травня 2023 року, однак стягненню з відповідача підлягають 3 % річних за період з 18 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 199,50 грн. (65600 х 3%:365х37= 199,50 грн. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за сумою кредиту в розмірі 20 000 грн, суму відсотків за користування кредитом 45 600 грн., інфляційні втрати в розмірі 862,17 грн, 3 % ріничх 199,50 грн. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір та ініші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., звіт про надання правової допомоги від 03 серпня 2023 року за договором № 07/07-2022, згідно якого вартість робіт становить 10 000 грн, копію платіжної інструкції № 1038 від 04 серпня 2023року про сплату послуг адвоката. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд стягує з відповідача частково понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 1674,81 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial