Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачана користь позивача 97 363, 10 грн., з яких: страхове відшкодування в розмірі - 74 251, 79 грн.; пеня у зв`язку із простроченням виплати страхового відшкодування в розмірі - 18 410, 36 грн.; 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 10.01.2023 року по 10.08.2023 року в розмірі - 1 299, 91 грн.; інфляційні збитки за період з 10.01.2023 року по 10.08.2023 року в розмірі - 3 401, 04 грн.; судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 10 жовтня 2022 року о 15:45 год. по вул. Шевченка, 2, в селі Скнилові, Львівського району Львівської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем Citroen Jemper р.н. [NUMBER] , та, виконуючи поворот ліворуч на перехресті рівнозначних доріг, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з [PERSON] , який керував автомобілем Аudi А4, р.н. [NUMBER] та рухався в зустрічному напрямку, виконуючи поворот праворуч. Внаслідок зіткнення транспортний засіб марки Аudi А4 реєстраційний номер: [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що в свою чергу призвело до того, що [PERSON] було завдано матеріальних збитків.Постановою Пустомитівського районного суду від 5 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахованою не була.26 жовтня 2022 року [PERSON] направив на адресу МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування, однак 09 січня 2023 року МТСБУ надіслало позивачу лист, яким повідомило, що відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування [PERSON] та відмовило у відшкодуванні шкоди, оскільки транспортний засіб потерпілої особи [PERSON] є не забезпеченим, однак МТСБУ визнало той факт, що [PERSON] являється особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, тому прирівнюється до тих осіб, які застрахували свою цивільно-правову відповідальність. Винуватець ДТП [PERSON] був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. [PERSON] є учасником бойових дій, а тому звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Згідно висновку судового експерта від 04.08.2023 року № СЕ-19/114-23/13171-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Audi A4, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , станом на 10.10.2022 року становить - 74 251,79 грн. Розмір пені за період з 10.01.2023 року по 10.08.2023 року становить - 18 410,36 грн.Оскільки відповідач 09 січня 2023 року повідомив про те, що відсутні правові підстави для виплати йому страхового відшкодування, саме з цієї дати нараховуються суми передбачені ст. 625 ЦК України. Розмір 3% за користування грошовими коштами за період з 10.01.2023 року по 10.08.2023 року становить - 1 299, 91 грн. Інфляційні збитки за період з 10.01.2023 року по 10.08.2023 року складають - 3 401, 04 грн. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. 21.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.09.2023 року представником відповідача [PERSON] подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 10.10.2022 року за участю транспортного засобу транспортного засобу «Сітроен», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Ауді», державний номер [NUMBER] має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до постанови суду [PERSON] було визнано в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України. На момент настання ДТП транспортний засіб «Сітроен», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] не було забезпечено договором обов`язкового страхування внаслідок чого позивач звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України для відшкодування нанесеної шкоди в порядку підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону № 1961-IV. Вказує, що обов`язок МТСБУ щодо відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, в разі відсутності у особи договору обов`язкового страхування виникає лише щодо власника транспортного засобу, як забезпеченим в розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону, тобто має поліс (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності). На момент настання ДТП транспортний засіб «Ауді», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] не було забезпечено договором обов`язкового страхування внаслідок у МТСБУ відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду. Звільнення позивача від обов`язку укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV не свідчить про те, що його автомобіль є забезпеченим транспортним засобом, а позивач є особою, відповідальність якої застрахована. Позивачем не враховано при звернення з даним позовом норми спеціального законодавства, а саме пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961-ІУ з урахування положень підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону № 1961-ІУ та тим самим розширив поняття «забезпечений транспортний засіб», що суперечить нормам Закону України № 1961-ІV. На підставі наведеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 27.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить суд не брати до уваги відзив на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказане мотивує тим, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахованою не була. 26 жовтня 2022 року [PERSON] , як потерпіла особа, направив на адресу Моторного (транспортного) страхове бюро України заяву про виплату страхового відшкодування. 09 січня 2023 року МТСБУ надіслало позивачу лист, яким повідомило, що відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування [PERSON] та відмовило у відшкодуванні шкоди (виплаті страхового відшкодування). Свою відмову відповідач обґрунтовував тим, що оскільки [PERSON] не застрахував цивільно-правову відповідальність на свій транспортний засіб, а тому немає підстав для виплати йому страхового відшкодування. Разом із тим [PERSON] являється учасником бойових дій, а тому також, в силу приписів статті 13.1. Закону № 1961-IV, звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України та прирівнюється до тих осіб, які застрахували свою цивільно-правову відповідальність. Такі особи вважаються власниками забезпечених транспортних засобів. Таким чином, відмова відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування не ґрунтується на приписах закону, не відповідає засадам цивільного законодавства (справедливості, добросовісності та розумності), а відтак є неправомірною. 03.10.2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення. Вказує, що на момент настання ДТП транспортний засіб «Ауді», державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] (Позивач по справі) не було забезпечено договором обов`язкового страхування внаслідок у МТСБУ відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду. Звільнення позивача від обов`язку укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі; пункту 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV не свідчить про те, що його автомобіль є забезпеченим транспортним засобом, а позивач є особою, відповідальність якої застрахована. Щодо того, інший учасник ДТП є особою, яка звільнена віл обов`язкового страхування то позивачем не надано жодного документу, який підтвердив би факт того, що [PERSON] є особою, яка звільнена від обов`язку страхування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні таких відмовити. Вказав, що забезпечений транспортний засіб позивача не відповідає вимозі п. 1.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того вказав, що позивачем не доведено факту того, що [PERSON] є особою, що має пільгу, а саме є особою, яка звільнена від обов`язку страхування, оскільки поліція не компетентна встановлювати даний факт при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки таке посвідчення може бути як і учасник війни, які мають пільги. Третя особа в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку сторін, висловлені у судовому засіданні та у письмових заявах, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 2 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 19.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є учасником бойових дій безтерміново. Судом встановлено, що відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.12.2022 року, справа № 450/3466/22, провадження № 3/450/2617/22, 10.10.2022 року о 15 год. 45 хв. в Львівська область, Львівський район, с. Скнилів, вул. Шевченка, 2, водій [PERSON] керував автомобілем JEMPER д.н.з. [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч на перехресті рівнозначних доріг, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку та виконував поворот праворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 24.12.2022 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 12.10.2022 року [PERSON] направив на адресу МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 10.10.2022 року за участі автомобіля JEMPER д.н.з. [NUMBER] та автомобіля AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] . 26.10.2022 року [PERSON] направив на адресу МТСБУ заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). 09.01.2023 року МТСБУ надіслало [PERSON] лист № 3-01б/898, яким повідомило, що відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування [PERSON] та відмовило у відшкодуванні шкоди, оскільки транспортний засіб потерпілої особи [PERSON] є не забезпеченим у розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до заяви [PERSON] від 13.07.2023 року вбачається, що ним на адресу Львівського НДЕКЦ МВС України подано заяву про проведення судової автотоварознавчої експертизи, до якої додано копію звіту № 1085/22 про оцінку вартості (розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 14.11.2022 року. Відповідно до висновку судового експерта від 04.08.2023 року № СЕ-19/114-23/13171-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Audi A4, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , станом на 10.10.2022 року становить - 74 251,79 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальност. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно статті 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Відповідно до статті 13.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. [PERSON] , який є винуватцем ДТП, що мала місце 10.10.2022 року, був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, що вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 235459. Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 19.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є учасником бойових дій, у зв`язку з чим звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України та прирівнюється до тих осіб, які застрахували свою цивільно-правову відповідальність. Такі особи вважаються власниками забезпечених транспортних засобів. Згідно з ч. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Згідно з статтею 1.7. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пункту 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved