Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини, як свідчить запис у Свідоцтві про народження є [PERSON] . Сторони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають. Відповідач добровільно коштів на утримання не надає, позивачка самостійно утримує дочку. А тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити часткова з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Однак у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбні відносини не підтримували, разом не проживають. [PERSON] дитині не допомагає, весь обов`язок по утриманню дитини позивачка виконує сама. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «...держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 ч.1 Сімейного кодексу України «аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову». Відповідач має задовільний стан здоров`я, аліментними зобов`язання не обтяжений, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки, які слід стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дочкою, починаючи з 18.08.2023 року, так як батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України. Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідача.

Outcome: approved