Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № KGАLGА01580016 від 17.04.2008 року у розмірі 1355807,75 грн. станом на 29.09.2021 року. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17.04.2008 року уклали кредитний договір № KGАLGА01580016. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 116750,00 грн. на термін 17.04.2018 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Проте, відповідач у порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № KGАLGА01580016. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 29.09.2021 року становить 1355807,75 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 108536,62 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 188455,08 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 6100,65 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 1052715,40 грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач та його представник [PERSON] про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи мається заява адвоката Мунтян В.І., який діє в інтересах [PERSON] , про застосування строків позовної давності. В обґрунтування заяви, вказував, що 17.04.2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір KGАLGА01580016, кінцевий строк повернення коштів 17.04.2018 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 31.10.2010 року, було звернено стягнення на будинок, який розташований у [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 25.02.2010 року АТ КБ «Приватбанк» направив відповідачу повідомлення за №329 за яким вимагав достроково повернути кредит в повному обсязі, нараховані відсотки, комісії та штрафні санкції. Вказує, Верховний Суд України від 21.01.2015 року та від 27.01.2016 року висловив правову позицію про те, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до часини другої ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й протягом трьох років зобов`язаний пред`явити позов до боржника, а до поручителя протягом шести місяців. Отже строк позовної давності розпочався з 25.02.2010 року. Пунктом 5.5 договору у вимозі про стягнення кредиту встановлений строк позовної давності у 5 років. Тобто до 25.02.2015 року банк мав права звернутися до суду в вказаним позовом. Таким чином, банком пропущено строк позовної давності щодо пред`явлення вимог за кредитним договором, а тому в задоволенні позову слід відмовити. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2022року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.07.2022року, виправлено описку, допущену у першому абзаці резолютивної частини ухвали Олександрійського міськрайонного суду про відкриття провадження у справі № 398/5285/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості: вважати вірним, що справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.05.2023року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 17 квітня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір № KGАLGА01580016, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 116750,00 грн. на термін до 17.04.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 31.08.2010 року, звернуто стягнення на будинок, який розташований у [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGАLGА01580016, укладеним 17.04.2008 року між «Приватбанком» та [PERSON] , яка на 10.04.2009 року становила 114\~080,00 грн. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки закрити акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» з укладеним від імені [PERSON] , договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до повідомлення № 329 від 25.02.2010 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав [PERSON] вимогу щодо повернення суми кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати одержання вказаного повідомлення, ОЦІНКА СУДУ За кредитним договором позивач виконав свій обов`язок та надав позичальнику кредит у розмірі 116750,00 грн. на термін до 17.04.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач кредит не повернув. Разом з тим, у зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши письмову вимогу від 25.02.2010року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів. Якщо кредитор змінює на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта\~статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Таким чином позивач звернувся до суду із зазначеним позовом як до боржника, з пропуском строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. НОРМИ ПРАВА Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з положеннями\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті\~610,\~611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення та невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях\~252\~та\~255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Проте, у зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши письмову вимогу від 25.02.2010 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів. Якщо кредитор змінює на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта\~статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Відповідно до договору, а саме п.5.5 вимогу про стягнення кредиту встановлений строк позовної давності у 5 років. З позовом Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 09.11.2021 року (відмітка Укрпошти на конверті), тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином позивач звернувся до суду із зазначеним позовом як до боржника, з пропуском строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. За вказаних обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно із\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови в позові, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. На підставі викладеного

Outcome: dismissed