Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] , який діє на підставі довіреності від 26.01.2022 року в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача надмірно та помилково перераховані грошові кошти у розмірі 63422,00 грн., які він зберігає у себе без достатньої правової підстави та розподілити судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 17.01.2022 року о 17:25:15 при виконанні замовлення №20316414561160450048 на криптовалютній біржі «Binance» здійснив покупку криптовалюти у продавця [PERSON] на суму 640,63 грн. При цьому випадково замість 640,63 грн. перерахував на карту [NUMBER] оформлену в «monobank» 64063,00 грн. Даний платіж був зроблений помилково, одноразово. Одразу після виявлення помилки він зв`язався з продавцем, пояснив суть непорозуміння і попросив добровільно повернути йому зайві 63422,00 грн., які були отримані ним без достатньої правової підстави, на що відповідач відповів йому, що це була кредитка. Після цього [PERSON] звернувся для вирішення ситуації до банку «monobank», в якому йому повідомили, що продавець [PERSON] не виходить з ними на зв`язок і без його згоди повернути кошти вони не можуть. 21.01.2022 року [PERSON] знову звернувся до відповідача з листом, в якому запропонував повернути кошти, проте його лист залишився без відповіді. 26.01.2022 року позивач подав до Оболонського районного суду м.Києва заяву про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю відносно [PERSON] на ім`я якого оформлена картка в «monobank» [NUMBER] , яка рішенням суду від 01.02.2022 року була задоволена. Після отримання вказаної інформації представник позивача за допомогою мобільного зв`язку зв`язався з [PERSON] і ще раз запропонував повернути помилково перераховані грошові кошти, але останній відмовився від спілкування. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.04.2023 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.04.2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві представник просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не відомив, відзив на позов не надав. Суд при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст.ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 17.01.2022 року о 17:25:15 при виконанні замовлення №20316414561160450048 на криптовалютній біржі «Binance» під час здійснення онлайн оплати покупки криптовалюти у продавця [PERSON] на суму 640,63 грн. помилково перерахував на карту [NUMBER] оформлену в «monobank» грошові кошти у сумі 64063,00 грн., перерахування коштів підтверджується квитанцією АТ «Універсал Банк» №К81С-3М81-ТМТ2-7168 від 17.01.2022 року. Як вбачається із листування між продавцем [PERSON] і позивачем, останній неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути помилково перераховані грошові кошти в сумі 63422,00 грн. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 01.02.2022 року зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати [PERSON] інформацію про власника картки АТ «Універсал Банк» за номером [NUMBER] , а саме: прізвище, ім`я, по батькові власника картки, місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та номер телефону власника картки. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 22.03.2023 року, яка видана на виконання рішення суду, позивачу надано відомості про власника рахунку [NUMBER] , яким є [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а також його реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, ким виданий паспорт та дату видачі, а також номер телефону відповідача. Незважаючи на вимоги позивача, грошові кошти відповідачем на час звернення до суду повернуті не були, від спілкування з позивачем чи його представником він відмовляється. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212 ЦК України. Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно зі ст.\~1212\~ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21)). Предметом регулювання Глави 83\~ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18)). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той же час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі (договорах) суму, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору. Аналогічний висновок міститься у пункті 43 постанови Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 920/169/18. Відповідно до статті 1213\~ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте. Вирішуючи питання про застосування/незастосування статей 1212, 1213 ЦК України, суд має встановити, зокрема, наявність/відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за результатами дослідження на підставі належних та допустимих доказів у справі, та встановити безпосередньо сам факт набуття або збереження майна відповідачем за рахунок позивача. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 658/2337/20 (провадження № 61-14339св21). Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг або виконання робіт не укладалось і зазначені позивачем обставини не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а отримані відповідачем кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується сума сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved