Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 18.03.2023 року АТ "Сенс Банк" поштою звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пунктів Кредитного договору, за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №674-ф03.7/103 від 14.03.2008 року та становить 5471,41 доларів США, а також стягнути з відповідачів солідарно витрати по сплаті судового збору у сумі 3001,23 грн. Ухвалою суду від 12.04.2023 року провадження по справі відкрито. 23.06.2023 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] судом отримано відзив на позов. 26.06.2023 року до суду надійшов відзив (уточнений) на позовну заяву про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України, поданий адвокатом Голоденко М.Ю. Ухвалою суду від 09.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову, застосувати строк позовної давності. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою місця реєстрації поштову кореспонденцію не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача АТ "Сенс Банк" в позові зазначає, що 14.03.2008 року АКІБ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого на теперішній час є АТ "Сенс Банк") та [PERSON] уклали договір кредиту №674-ф03.7/103. В зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань утворилась кредитна заборгованість. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість в загальному розмірі 60738 доларів США. Окрім того, в результаті невиконання умов договору у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 28.12.2022 року становить 5471,41 долар США. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В уточненому відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що заочним рішенням від 27.05.2015 року, яке набрало законної сили 09.06.2015 року, було судом стягнуто заборгованість за кредитним договором з усіма відповідними відсотками за користування кредитними грошима та повторне стягнення заборгованості суперечить вимогам чинного законодавства України, так як це є подвійною відповідальністю, що суперечить ст. 61 Конституції України. Також адвокат Голоденко М.Ю. просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 14.03.2008 року АКБСР УКРСОЦБАНК та [PERSON] уклали Договір кредиту №674-Ф03.7/103, відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 45900,00 доларів США зі сплатою 12,25 процентів річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених в Договорі. Договором визначено порядок погашення Кредиту з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 30.06.2028 року (включно) на умовах, визначених цим Договором. Як вбачається з матеріалів справи, АКБСР УКРСОЦБАНК виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу. 14.11.2010 року АКБСР УКРСОЦБАНК та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту №674-Ф03.7/103 від 14.03.2008 року, відповідно до якої змінено процентну ставку за користуванням кредитом до 13,25 процентів річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором між АКБ "Укрсоцбанк", [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки за №06-09/514, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №674-ф03.7/103 від 14.03.2008 року. Відповідач [PERSON] , взяті на себе зобов`язання не виконувала, в результаті чого у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року по справі №520/1402/15-ц позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором 674-ф03.7/103 від 14.03.2008 року у загальній сумі 60738,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.01.2015 року еквівалентно 957913,83 грн. Судом досліджено Розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №674-ф03.7/103 від 14.03.2008 року за період з 28.12.2019 року по 28.12.2022 року на суму 5471,41 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Згідно з\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що між АКСБР «Укрсоцбанк», правонаступником якого на теперішній час є АТ «Сенс Банк», 14.03.2008 року було укладено угоду про надання кредиту, відповідач [PERSON] не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, в зв`язку з чим заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2015 року по справі №520/1402/15-ц позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" задоволено та стягнуто солідарно з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором 674-ф03.7/103 від 14.03.2008 року у загальній сумі 60738,02 доларів США. Суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що дострокове стягнення кредитної заборгованості на підставі рішення суду не позбавляє позивача прав, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, враховуючи невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. При цьому суд зауважує, що оскільки позивач АТ "Сенс Банк" звернувся до суду з позовом в березні 2023 року, то, враховуючи заяву сторони відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, стягненню підлягає заборгованість, що розрахована лише за період з березня 2020 року, а саме заборгованість в розмірі 4998,40 доларів США. При цьому, доводи сторони [PERSON] щодо наявності подвійної відповідальності відповідачів у випадку задоволення позовних вимог судом відхиляються, з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12, висловлену в постанові від 28.03.2018 року, згідно з якою Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, з урахуванням ненадання відповідачем відзиву на позов, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial