Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

18.08.2022 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Альф Туристичний Оператор», ФОП [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Рів`ера-Тур», ТОВ «Хоттур Намбер Ту», про розірвання договору, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.01.2020 р. між нею та ТОВ «Альф Туристичний Оператор», від імені і за дорученням якого на підставі агентського договору № 424 від 16.05.2019 р. діє ТОВ «Хоттур Намбер Ту», від імені за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору № 452 від 18.09.2019 р. діє ТОВ «Рів`ера-Тур», в особі його представника - ФОП [PERSON] , було укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого туроператор через турагента та турсубагента зобов`язався забезпечити позивачу надання туристичної послуги щодо підбору та бронювання туру. Згідно з додатком № 1 до вказаного договору, позивачем було замовлено подорож на чотирьох туристів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) до Греції/Салоники з 26.09.2020 р. по 02.10.2020 р. з розміщенням в готелі PHILOXENI BUNGALOWS SITHONIA 3* харчуванням HB, авіаперельотом, індивідуальним трансфером та страхуванням. На виконання умов договору на туристичне обслуговування, згідно рахунку № Х2-2181 від 30.01.2020 р., позивач сплатила на користь ФОП [PERSON] , 01.02.2020 р. - 25640,00 грн. В рамках цього ж договору, 31.01.2020 р. позивачем безпосередньо на рахунок ФОП [PERSON] , яка входила на підставі договору про франчайзинг у ТОВ «Рів`ера-Тур» було також додатково сплачено 12820,00 грн. через [PERSON] . Таким чином, на виконання умов договору на туристичне обслуговування позивачем всього було сплачено 38460,00 грн. (1252 Євро). 28.08.2020 р. між ФОП [PERSON] , що діяла за дорученням від ТОВ «Альф Туристичний Оператор» на підставі агентського договору на реалізацію туристичних послуг № 2/20 від 29.01.2020 р. та позивачем, яка діяла за усним дорученням від імені інших туристів, було укладено додаткову угоду № 1 до договору на туристичне обслуговування № 2/20 від 29.01.2020 р. Згідно п.5 додаткової угоди № 1 сторонами було погоджено, що у випадку неузгодження туристу змін до п.1.2 договору у строк, встановлений п.1 цієї додаткової угоди (до 31.12.2021 р.), туроператор ТОВ «Альф Туристичний Оператор» здійснює повернення турагенту ФОП [PERSON] суми перерахованих ним грошових коштів після 31.12.2021 р., а тур агент ФОП [PERSON] зобов`язується повернути туристу сплачену ним за договором суму грошових коштів. Повернення грошових коштів туристу здійснюється у національній валюті України - гривні по внутрішньому курсу туроператора ТОВ «Альф Туристичний Оператор», який діяв на день здійснення туристом оплати. Позивач зазначає, що протягом 2020 року туристичні послуги не були надані з посиланням на карантинні заходи, пов`язані з пандемією, кошти в сумі 1252 Євро залишились у розпорядженні ТОВ «Альф Туристичний Оператор», згідно заяви турсубагента ФОП [PERSON] від 31.08.2020 р. № 15/20, а скористатись ними можна було б тільки у 2021 році. У 2021 році позивач звернулась до ФОП [PERSON] , що була представником туроператора ТОВ «Альф Туристичний Оператор» та представником агента ТОВ «Хоттур Намбер Ту» і турсубагента ТОВ «Рів`ера-Тур» в одній особі, та перебронювала тур, однак 02.08.2021 р. позивачу стало відомо, що туроператор ТОВ «Альф Туристичний Оператор» призупинив надання послуг туристам з України. 03.08.2021 р. позивач надіслала на адресу ФОП [PERSON] заяву з проханням повернути добровільно грошові кошти в сумі 38458,00 грн. на вказані нею у заяві реквізити банківської карти, однак на даний час вказані грошові кошти позивачу не повернуто. Таким чином, оскільки відповідачі істотно порушили умови договору з врахуванням додаткової угоди до нього, позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати цей договір та стягнути з відповідача ТОВ «Альф Туристичний Оператор» на свою користь збитки в сумі 35831,00 грн. та 23500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а з відповідача ФОП [PERSON] на свою користь збитки в сумі 2629,00 грн. та 1500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою від 04.11.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27.02.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Представник відповідача ТОВ «Альф Туристичний Оператор» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила та відзиву не подала. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили. З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив здійснювати розгляд за відсутності осіб, які не з`явились. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ТОВ «Альф Туристичний Оператор», дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.01.2020 р. між позивачкою та ТОВ «Альф Туристичний Оператор», від імені і за дорученням якого на підставі агентського договору № 424 від 16.05.2019 р. діє ТОВ «Хоттур Намбер Ту», від імені за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору № 452 від 18.09.2019 р. діє ТОВ «Рів`ера-Тур», в особі його представника - ФОП [PERSON] , було укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого туроператор через турагента та турсубагента зобов`язався забезпечити позивачу надання туристичної послуги щодо підбору та бронювання туру. Згідно з додатком № 1 до вказаного договору, позивачем було замовлено подорож на чотирьох туристів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) до Греції/Салоники з 26.09.2020 р. по 02.10.2020 р. з розміщенням в готелі PHILOXENI BUNGALOWS SITHONIA 3* харчуванням HB, авіаперельотом, індивідуальним трансфером та страхуванням. На виконання умов договору на туристичне обслуговування, згідно рахунку № Х2-2181 від 30.01.2020 р., позивач 01.02.2020 р. сплатила на користь ФОП [PERSON] 25640 грн. В межах цього ж договору, 31.01.2020 р. позивачем безпосередньо на рахунок ФОП [PERSON] , яка входила на підставі договору про франчайзинг у ТОВ «Рів`ера-Тур» було також додатково сплачено 12820,00 грн. через [PERSON] . Отже, на виконання умов договору на туристичне обслуговування позивачем всього було сплачено 38460,00 грн. (1252 Євро), що підтверджується у тому числі ваучером про оплату/передоплату до 31.12.2021 р., що був виданий 02.09.2020 р. ТОВ «Альф Туристичний Оператор» на загальну суму авансового платежу 1252,00 Євро. Крім того з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2020 р. ФОП [PERSON] перерахувала грошову суму у розмірі 12100,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Хоттур Намбер Ту», що підтверджується копією платіжного доручення № 31 від 31.01.2020 р. В призначенні платежу у платіжному дорученні вказано наступне: «АФ109897; За тур. послуги зг. рах. № Х2-2181 від 30.01.20 р. БЕЗ ПДВ». 31.01.2020 р. ТОВ «Хоттур Намбер Ту» перерахувало грошову суму у розмірі 12100,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Альф Туристичний Оператор», що підтверджується копією платіжного доручення № X2-0003194 від 31.01.2020 р., де в призначенні платежу вказано наступне: «АФ0001373; за тур. послуги зг. заявки № АФ109897. Без ПДВ». 05.02.2020 р. ФОП [PERSON] перерахувала грошову суму у розмірі 23731,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Хоттур Намбер Ту», що підтверджується копією платіжного доручення № 33, де в призначенні платежу вказано наступне: «АФ109897; За тур.послуги зг. рах. № Х2-2181 від 30.01.2020 р. БЕЗ ПДВ». 05.02.2020 р. ТОВ «Хоттур Намбер Ту» перерахувало грошову суму у розмірі 23331,88 грн. на поточний рахунок ТОВ «Альф Туристичний Оператор», що підтверджується копією платіжного доручення № X2-0003691 від 05.02.2020 р., де в призначенні платежу вказане наступне: «АФ0001373; За тур. послуги зг. заявки № АФ109897, Без ПДВ.». 19.02.2020 р. згідно меморіального ордеру № @2PL880741 від 19.02.2020 р., з транзитного рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] (GO_Транз.счет платежи bp 2627044) на поточний рахунок ТОВ «Хоттур Намбер Ту» надійшла грошова сума у розмірі 381,04 грн. В призначенні платежу вказане наступне: «счет-фактура Х2-2181 від 19.02.2020 р., оплата турист. послуг, № заявки АФ109897, [PERSON], [PERSON]». 19.02.2020 р. ТОВ «Хоттур Намбер Ту» перерахувало грошову суму у розмірі 381,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Альф Туристичний Оператор», що підтверджується копією платіжного доручення № Х2-0004551 від 19.02.2020 р., де в призначенні платежу вказане наступне: «АФ0001373; За тур. послуги зг. заявки № АФ109897. БЕЗ ПДВ». З копії рахунку-фактури № 1С-СФ-0001373 від 05.02.2020 р. на суму з ПДВ - 23727,00 грн., вбачається, що постачальником послуг є ТОВ «Альф Туристичний Оператор», який виставляв його одержувачу послуг, а саме ТОВ «Хоттур Намбер Ту». У вказаному рахунку-фактурі є посилання на замовлення № 109897, предметом рахунку зазначені «Послуги ТОВ «Альф Туристичний Оператор» (сума ПДВ уточнюється по акту виконаних робіт)», а саме: «Тур Греция Салоники авиа (а/к EIIinair), (26.09.2020 - 03.10.2020) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]». З копії рахунку-фактури на оплату № X2-2181-2 від 19.02.2020 р., на загальну суму 36212,04 грн., вбачається, що постачальником послуг є: ТОВ «Хоттур Намбер Ту», а покупцем послуг вказана ФОП [PERSON] . Примітка: [PERSON]: Заявки АФ109897 період 26.09.2020 - 03.10.2020 (при сплаті рахунку в призначенні платежу вказуйте: АФ109897; За тур.послуги зг. рах. № Х2-2181-2 від 19.02.2020 р. БЕЗ ПДВ). З копії рахунку-фактури на оплату № 1С-СФ-0001373 від 19.02.2020 р. на загальну суму всього з ПДВ - 381,00 грн., вбачається, що постачальником послуг є ТОВ «Альф Туристичний Оператор», а одержувачем послуг вказано ТОВ «Хоттур Намбер Ту», замовлення № 109897, предмет рахунку «Послуги ТОВ «Альф Туристичний Оператор» (сума ПДВ уточнюється по акту виконаних робіт)», а саме: «Тур Греция Салоники авиа (а/к EIIinair), (26.09.2020 - 03.10.2020) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]». Водночас, як вбачається з ваучера про оплату/передоплату від 31.12.2021 р., з логотипом ТОВ «Альф Туристичний Оператор», виданий 02.09.2020 р. ТОВ «Альф Туристичний Оператор» замовнику «АГЕНСТВУ ГОРЯЩИХ ПУТЕВОК Ривьера Тур» по заявці № 109897 туристам [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], він дійсний до 17.07.2023 р., на загальну суму авансового платежу в розмірі 1252,00 Євро, в примітках якого вказано: «сума оплати/передоплати фіксується в валютному еквіваленті за курсом на день оплати; доплата до повної вартості нового заброньованого туру проводиться в гривнях по курсу дня оплати і згідно стандартних умов оплати та умов оплати частинами , якщо інше не вказано відділом бронювання; вказана у даному Ваучері про оплату/передоплату сума зафіксована у валютному еквіваленті як авансовий платіж з можливістю використання на напрямок заявки або під запит на будь-який інший напрямок АЛЬФ ТО. Якщо Ваучер не буде використаний до 31.12.2021 р., то авансовий платіж буде повернуто замовнику в повному обсязі в гривні за курсом на день оплати/передоплати». 28.08.2020 р. між ФОП [PERSON] , що діяла за дорученням від ТОВ «Альф Туристичний Оператор» на підставі агентського договору на реалізацію туристичних послуг № 2/20 від 29.01.2020 р. та позивачем, яка діяла за усним дорученням від імені інших туристів, було укладено додаткову угоду № 1 до договору на туристичне обслуговування № 2/20 від 29.01.2020 р. Зі змісту пункту 5 додаткової угоди № 1 вбачається, що у випадку неузгодження туристу змін до п.1.2 договору у строк, встановлений п.1 цієї додаткової угоди (до 31.12.2021 р.), ТОВ «Альф Туристичний Оператор» та ФОП [PERSON] зобов`язуються повернути туристу сплачену ним за договором суму грошових коштів. Повернення грошових коштів туристу здійснюється у національній валюті України - гривні по внутрішньому курсу туроператора ТОВ «Альф Туристичний Оператор», який діяв на день здійснення туристом оплати. Позивач зазначає, що протягом 2020 року туристичні послуги не були надані з посиланням на карантинні заходи, пов`язані з пандемією, кошти в сумі 1252 Євро залишились у розпорядженні ТОВ «Альф Туристичний Оператор», згідно заяви турсубагента ФОП [PERSON] від 31.08.2020 р. № 15/20, а скористатись ними можна було б тільки у 2021 році. У 2021 році позивач звернулась до ФОП [PERSON] , що була представником туроператора ТОВ «Альф Туристичний Оператор» та представником агента ТОВ «Хоттур Намбер Ту» і турсубагента ТОВ «Рів`ера-Тур» в одній особі, та перебронювала тур, однак 02.08.2021 р. позивачу стало відомо, що туроператор ТОВ «Альф Туристичний Оператор» призупинив надання послуг туристам з України. Комісійна винагорода турагента ФОП [PERSON] становила 2629,00 грн., що становить різницю між перерахованої позивачем сумою 38460,00 грн. та сумою 35831,00 грн., яка була перерахована ФОП [PERSON] на адресу ТОВ «Хоттур Намбер Ту». 03.08.2021 р. позивач надіслала на адресу відповідачів заяву з проханням повернути добровільно грошові кошти в сумі 38458,00 грн. на вказані нею у заяві реквізити банківської карти, однак на даний час вказані грошові кошти позивачу не повернуто. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що відповідачами істотно порушено умови договору з врахуванням додаткової угоди до нього, зокрема на надано туристичних послуг, а тому вважає, що за таких обставин договір підлягає розірванню, а також підлягають стягненню з відповідачів на її користь понесені збитки та підлягає відшкодуванню моральна шкода. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором на туристичне обслуговування виконав у повному обсязі, перерахувавши тур агенту - відповідачу ФОП [PERSON] , яка фактично діяла в інтересах ТОВ «Альф Туристичний Оператор», обумовлену суму в розмірі 25640,00 грн. та перерахувавши через [PERSON] третій особі ТОВ «Рів`ера-Тур», в особі якого діяла відповідач ФОП [PERSON] в інтересах ТОВ «Альф Туристичний Оператор» обумовлену суму в розмірі 12820,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачі свої зобов`язання за договором з врахуванням додаткової угоди до нього не виконали, зокрема туристичні послуги надані позивачу не були та сплачені за це грошові кошти позивачу не повернуті у погоджений спосіб «туроператор - турагент - турист», що свідчить про істотне порушення відповідачами умов договору, що є підставою для його розірвання та стягнення збитків. Будь-яких доказів на спростування вищевказаних обставин суду надано не було. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Верховний Суду у постанові від 09.12.2020 р. у справі № 199/3846/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання. Зокрема, істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» - позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Відповідно до статті 16 ЦК України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання кредитором порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі. Такий спосіб захисту (1) застосовується у відповідь на порушення боржником договору (2) застосовується з ініціативи кредитора (3) спрямований на захист прав кредитора та (4) позбавляє боржника певних суб`єктивних прав. У такому разі боржник позбавляється права вимагати виконання договору кредитором, оскільки розірвання договору тягне для боржника, який допустив порушення, цілком конкретний негативний наслідок - він позбавляється суб`єктивних прав, наданих йому договором. Відповідно до статті 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Водночас частина друга статті 13 ЦК України встановлює загальне правило, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Таким чином, частина друга статті 651 ЦК України дозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності. Контрагент може порушити як основне зобов`язання, заради якого укладався договір, так і будь-який інший договірний обов`язок. Якщо має місце порушення будь-якого договірного обов`язку, у кредитора теоретично виникає право на розірвання договору, але і таке порушення має бути істотним для наділення кредитора правом на судове розірвання порушеного договору. При оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання необхідно враховувати такі чинники: 1) значущість шкоди від порушення; 2) фактор неможливості або ускладненості покладання відповідальності за збитки на боржника; 3) значущість порушення як такого; 4) втрату кредитором інтересу у виконанні договору; 5) втрату довіри до боржника; 6) фактор передбачуваних негативних наслідків порушення; 7) принциповість суворого дотримання умов договору; 8) інтерес боржника у збереженні договору; 9) ступінь виконання договору до моменту його розірвання; 10) відсутність інтересу боржника у збереженні договору; 11) не оспорювання боржником здійсненої кредитором односторонньої відмови протягом розумного строку; 12) звільнення боржника від відповідальності за допущене порушення; 13) недобросовісність боржника; 14) врахування вини кредитора і його добросовісності; 15) неодноразовість порушення (визначення істотності порушення за сукупністю); 16) публічний характер порушеного договору; 17) не усунення боржником порушення в додатковий термін; 18) ненадання боржникові можливості усунути порушення; 19) готовність боржника усунути порушення, виражена у вигляді відповідного запиту; 20) об`єктивну неможливість усунення порушення; 21) можливість легкого виправлення порушення силами кредитора або залучених ним осіб. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Такий же підхід застосовував у свої практиці й Верховний Суд України, який у постановах від 18.09.2013 р. у справі № 6-75цс13, від 14.10.2014 р. у справі № 3-143гс14 прийшов до наступних висновків: у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, а й наявність шкоди, завданої цим порушенням другій стороні, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Таким чином, оскільки судом встановлено, що між сторонами був укладений договір на туристичне обслуговування, умови якого позивачем були виконані, шляхом сплати грошових коштів за туристичні послуги в розмірі та строки, передбачені умовами вказаного договору, при цьому відповідачі істотно порушили умови договором, а саме не надали туристичні послуги та не повернули позивачу у погодженому додатковою угодою порядку грошові кошти, сплачені за ці послуги, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов у частині розірвання договорі та стягнення збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне розірвати договір на туристичне обслуговування № 2/20 від 29.01.2020р. укладений між [PERSON] та ТОВ «Альф Туристичний Оператор», від імені і за дорученням якого на підставі агентського договору № 424 від 16.05.2019 р. діє ТОВ «Хоттур Намбер Ту», від імені за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору № 452 від 18.09.2019 р. діє ТОВ «Рів`ера-Тур», в особі його представника - ФОП [PERSON] , а також стягнути з відповідача ТОВ «Альф Туристичний Оператор» на користь позивача матеріальні збитки в сумі 35831,00 грн., а з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача матеріальні збитки в сумі 2629,00 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Таким чином, оскільки внаслідок невиконання з вини відповідачів умов укладеного з позивачем договору, остання позбавлена можливості користуватись сплаченими коштами та отримати замовлену послугу, у зв`язку з чим позивач була тривалий час позбавлена можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені її життєві плани, так як, сплачені за договором кошти є досить великою сумою та були вкрай необхідні для забезпечення належного рівня життя, а також відновлення порушеного права у позасудовому та судовому порядку вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд,

Outcome: partial