Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Ліфлянчик С.І. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 28 липня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб.\~ Під час шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] .\~ Однак, шлюбні відносини позивача з відповідачем припинились в березні 2022 року. З 10 березня 2022 року сторони припинили вести спільне господарство, їх більше не пов`язує спільний побут. За пері За період шлюбних відносин між Сторонами постійно відбувалися сварки, конфлікти, засновані на взаємному нерозумінні один одного, вони втратили віру в подальше сумісне життя та втратили один до одного відчуття кохання. Сім`я фактично розпалася та її відновлення неможливе, оскільки позивач втратив віру та бажання в подальше примирення з відповідачем. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 05 жовтня 2023 року. 13.09.2023 від\~ представника позивача\~ надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його адвоката. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 22.09.2023 від [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та просила задовольнити. 05 жовтня 2023 року судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та відкладено на 12 жовтня 2023 року о 10:30. 12 жовтня 2023 року судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті\~ та відкладено на 06 листопада 2023 року о 09:30. 06 листопада 2023 року учасники справи в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві\~\~ зроблено відповідний актовий запис за № 1638. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 1073,60 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved