Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, \~ \~ \~ \~ [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнутих рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 року, починаючи з дня ухвалення рішення Бершадського районного суду Вінницької області про оспорювання батьківства, тобто з 31.01.2020 року до повноліття дитини, а також звільнити від сплати заборгованості по аліментах, яка нараховувалася на підставі виконавчого листа №126/1255/19. В обгрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що 03.08.2007 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 20.11.2014 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.05.2019 вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з 30.01.2019 до повноліття найстаршої дитини. На підставі виконавчого листа №126/255/19, виданого 06.08.2019 Бершадським районним судом Вінницької області, Бершадським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 08.08.2019 відкрито виконавче провадження №59742237 та здійснюється примусове виконання рішення суду. Маючи сумніви щодо свого батьківства по відношенню до дітей 26.04.2019 позивач звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом про оспорювання батьківства. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 поданим позивачем позов про оспорювання батьківства задоволено частково. Виключено запис про позивача. як батька з актового запису №2 від 18.01.2010, вчиненого виконавчим комітетом П`ятківської сільської ради про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №59742237 за період з 01.02.2019 по 01.09.2022 наявна заборгованість по сплаті встановлених судом аліментів у розмірі 181832,70 грн. \~ \~ \~ \~Виключення відомостей про позивача, як батька [PERSON] , [INFO] . із актового запису про народження дитини, свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивач, [PERSON] , та його представник, адвокат Ткач І.І., в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , також в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заступник начальника Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кончаківський Р.С., в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.08.2007 між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 20.11.2014 у цивільній справі №126/3889/14 було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення. Зі змісту позову вбачається що за час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області № 126/255/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30.01.2019 і до повноліття найстаршої дитини. На підставі вищевказаного рішення, видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №59742237. що підтверджується копією виконавчого листа та постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2019. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №59742237 за період з 01.02.2019 по 01.09.2022 за позивачем рахується заборгованість у розмірі 181832.70 грн. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: виключено запис про [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису №2 від 18.01.2010, вчиненого виконавчим комітетом П`ятківської сільської ради про народження [PERSON] , [INFO] . Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вважає, що виключення відомостей ро нього, як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження дитини, свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд виходить з наступного. Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає. У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитину, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Виходячи зі змісту ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката складаються з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення витрат, з урахуванням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial