Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовував позов тим, що з 22.07.2016 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано 02.10.2018 року. Під час їхнього спільного проживання, однак під час перебування відповідачки в попередньому шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.04.2017 року позивача було визнано батьком [PERSON] , та внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Однак, з 18.11.2017 року відповідачка почала мешкати з іншим чоловіком, перестала дбати про дитину. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2019 р. з відповідачки на його користь було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , але аліменти відповідачка не сплачує. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2019 року було визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . В подальшому, внаслідок укладення шлюбу, відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2020 р. було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] , однак судовим рішенням попереджено відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством. Однак, з того часу, тобто з вересня 2020 року, відповідачка свою поведінку щодо сина [PERSON] не змінила, зв`язок з сином не підтримує, аліменти на його утримання не сплачує, станом здоров`я та успіхами дитини в школі не цікавиться. Таким чином відповідачка ухиляється від виховання сина та від його утримання. Зважаючи на це, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, що в ньому викладені. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзиву не подала. Представник третьої особи у судовому засіданні також підтримала позов та просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, а відповідно до частини 4 статті 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтями 164, 165 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , і його батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2019 р., яке набрало законної сили 17.12.2019 р., визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.09.2020 р., яке набрало законної сили 19.10.2020 р., було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідачки щодо сина [PERSON] , та попереджено відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством (а.с. 7-10). Довідкою Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Шосткинської міської ради Сумської області від 21.06.2023 р. № 01-33/112 підтверджується, що [PERSON] , учень 2-А класу навчається в Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Шосткинської міської ради Сумської області з 01.09.2022 р. За цей час [PERSON] , мати учня, не проявляла ніякого інтересу до шкільного життя та навчання дитини, не відвідувала батьківські збори, не брала участі у житті класу (а.с. 11). Згідно довідки КНП «Шосткинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 21.06.2023 р., [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться під наглядом в амбулаторії № 5 КНП «Шосткинський МЦПМСО». З 2019 року мати дитини на амбулаторні прийоми з дитиною не являлась. При викликах додому мами з дитиною не було. Богданом опікувались тато, бабуся і дідусь (а.с. 12). Довідкою Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.10.2023 р. № 1817-31/97557, стверджується, що [PERSON] згідно з матеріалами виконавчого провадження не отримував аліментів від [PERSON] у період з 10.04.2019 по 01.10.2023 згідно із виконавчим листом № 589/2776/18 від 05.04.2019, виданим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] сам виховує сина [PERSON] , місце проживання дитини визначено з батьком згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2019 року. Мати - [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки стосовно малолітнього [PERSON] , самоусунулась від виховання сина, зв`язок з ним не підтримує, аліменти на його утримання не сплачує, ні станом здоров`я дитини, ні успіхами в школі не цікавиться, зі святами сина не вітає, і взагалі забула про його існування. На запит служби її запрошували на співбесіду, вона обіцяла написати заяву щодо згоди з позовом про позбавлення її батьківських прав. Раніше підіймалось питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , але рішенням Глухівського міськрайонного суду було відмовлено в задоволенні позову, та попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання [PERSON] , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини 19.07.2023 р., де було заслухано малолітнього [PERSON] та його батька [PERSON] , де вони підтвердили, що [PERSON] висновків не зробила, своє ставлення до виховання сина не змінила, продовжує нехтувати виконанням своїх обов`язків щодо сина [PERSON] та не виконує рішення Глухівського міськрайонного суду щодо зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків. Виконавчий комітет Шосткинської міської ради як орган опіки і піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з невиконанням нею обов`язку по вихованню та утриманню дитини (а.с. 27). Суд з`ясував також і думку дитини [PERSON] , якому виповнилося сім років. Він сказав, що він проживає в сім`ї з батьком, мати він бачив більше року назад, з того часу вона з ним не спілкується, не дзвоне, подарунків ніколи не дарує. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У будь-якому разі, не може бути сумнівів, що врахування основних інтересів дітей є вирішальним чинником у кожній справі такого типу. Таким чином, суд вважає, що відповідачка свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина. Крім того, вирішуючи питання щодо необхідності позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітнього сина, суд виходить із наступного: Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам самої дитини. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє, то з відповідачки слід стягнути на користь позивача 1073 грн. 60 коп. документально підтверджених витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165 СК України,

Outcome: approved