Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі за текстом - КП «Тернопільміськтеплокомуненерго») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення тепловою енергією житла за адресою: [ADDRESS] , яке займає [PERSON] разом з сім`єю. Позивач зазначив, що в повному обсязі виконав свої зобов`язання та надав послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), однак відповідачі зобов`язання у частині оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) не виконали, внаслідок чого за період з 01.07.2018 до 01.12.2022 виникла заборгованість за отримані послуги на загальну суму 37821,89 грн. З 01.12.2021 відповідно до чинного законодавства України вступили в дію нові договірні відносини між Споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та надавачем послуг КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». На даний момент чинним є публічний договір приєднання, який діє з 01.12.2021 та оприлюднений на офіційному сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». За таких підстав позивач просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.07.2018 до 01.12.2022 у сумі 37821,89 грн. 15.08.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі на 12.09.2023 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 12.09.2023 судове засідання відкладене на 10.10.2023 у зв`язку з неявкою відповідачів. 10.10.2023 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів залучений [PERSON] . Оголошена перерва у судовому засіданні до 08.11.2023. У судове засідання 08.11.2023 уповноважений представник позивача КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала щодо здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 08.11.2023 відповідачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явилися без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідачі не скористались. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідачів до суду не надходили. У судове засідання 08.11.2023 третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Правом подання пояснень третьої особи не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від третьої особи до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення (постачання теплової енергії), та регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України. Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам (ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Так, суд встановив, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення централізованого опалення (постачання теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 07.12.2022 (а.с. 4) за адресою: [ADDRESS] з 04.04.2016 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у період з 08.02.1996 до 16.09.2021 за даною адресою також був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Так само згідно з відповіддю з Єдиного демографічного реєстру № 182403 від 11.08.2023 (а.с. 24) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також відповідно до відповіді відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради № 18683/28-03 від 14.08.2023 (а.с. 23) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 22.10.2018, 29.10.2019, 16.10.2020, 12.10.2021 (а.с. 5, 6, 7, 8) вбачається, що позивач в опалювальний період з 2018 року до 2022 року надавав послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що між КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» та [PERSON] , [PERSON] склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), а відповідачі ці послуги прийняли та зобов`язувались здійснювати їх оплату. Так, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, № 1171 від 31.03.2015 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. Так само рішенням Тернопільської міської ради № 827 від 05.11.2018 встановлені КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Указані тарифи відповідачами не оспорювались, скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань відповідачі також не подавали. Разом з тим [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконували зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії). Так, з виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води за особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , вбачається наявність заборгованості, яка за період з 01.07.2018 до 01.12.2022 становить 37821,89 грн (а.с. 9). З письмового повідомлення № 3454/17/188 від 26.10.2022, надісланого на адресу відповідачів, вбачається, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» повідомило відповідачів про наявність станом на 01.10.2022 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити заборгованість впродовж 15 днів (а.с. 10). Ураховуючи, що відповідачі не з`явилися у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надали, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] та [PERSON] зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії). За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1550 від 04.08.2023 (а.с. 18). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню у рівних частинах з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved