Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач Харківська міська рада 15.09.2021 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилався на те, що власником житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] є територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради. На праві користування ця квартира належить [PERSON] внаслідок чого останній зареєстрував у ній своє місце проживання. Зазначив, що на теперішній час [PERSON] фактично відсутній у квартирі починаючи з березня 2020 року без поважних причин, а тому просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.05.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради свого представника не направили, були належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи. Ухвалою від 08.11.2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести \~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, власником квартири [ADDRESS] в особі Харківської міської ради. У\~ квартирі за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач\~\~ [PERSON] .. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм\~майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 \~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною четвертою\~статті 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до частини першої\~статті 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.3\~ст.71\~ЖК\~України\~жиле приміщення\~зберігається\~за\~тимчасово відсутнім\~наймачем\~або\~членами його\~сім`ї\~понад\~шість\~місяців у\~випадках:\~призову\~на строкову\~військову\~службу\~або направлення\~на\~альтернативну\~(невійськову)\~службу,\~а\~також\~призову офіцерів\~із\~запасу\~на військову\~службу\~на\~строк до\~трьох\~років\~-\~протягом\~усього\~періоду проходження\~зазначеної\~військової\~служби;\~призову\~на\~військову службу\~під\~час\~мобілізації,\~на\~особливий\~період -\~протягом\~усього\~періоду проходження\~військової\~служби,\~а\~якщо\~під час\~її\~проходження\~вони отримали\~поранення,\~інше\~ушкодження\~здоров`я та\~перебувають\~на\~лікуванні в\~медичних\~закладах\~або потрапили\~в\~полон\~чи визнані\~безвісно\~відсутніми\~-\~на\~строк\~до дня,\~наступного\~за\~днем їх\~взяття\~на\~військовий облік\~у\~районних\~(міських)\~військових\~комісаріатах\~після звільнення\~з\~військової\~служби після\~закінчення\~ними\~лікування в\~медичних\~закладах,\~незалежно\~від\~строку лікування,\~повернення\~з\~полону,\~скасування\~рішення\~суду про\~визнання\~особи\~безвісно відсутньою\~чи\~ухвалення\~судом рішення\~про\~оголошення\~особи померлою;\~тимчасового\~виїзду\~з постійного\~місця\~проживання\~за умовами\~і\~характером\~роботи або\~у\~зв`язку\~з\~навчанням\~(учні,\~студенти,\~стажисти,\~аспіранти\~тощо),\~у\~тому\~числі за\~кордоном,\~-\~протягом\~усього\~часу виконання\~цієї\~роботи\~або навчання; влаштування\~дитини\~(дітей)\~на\~виховання\~до родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~у\~прийомну\~сім`ю,\~дитячий\~будинок\~сімейного типу,\~заклад\~для\~дітей-сиріт\~та\~дітей,\~позбавлених\~батьківського\~піклування,\~-\~протягом\~усього\~часу їх\~перебування\~у\~родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~прийомній\~сім`ї,\~дитячому\~будинку\~сімейного типу,\~закладі\~для\~дітей-сиріт\~та\~дітей,\~позбавлених\~батьківського\~піклування. Якщо\~з\~будинку,\~квартири\~(їх\~частини)\~вибула\~дитина\~(діти)\~і\~членів\~її (їх)\~сім`ї\~не\~залишилося,\~це\~житло\~може бути\~надано\~за\~договором оренди\~іншому\~громадянину\~до закінчення\~строку\~перебування\~дитини (дітей)\~у\~дитячому\~закладі або\~до\~досягнення\~нею (ними)\~повноліття\~і\~повернення від\~родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~в\~окремих\~випадках -\~до\~закінчення\~навчання в\~загальноосвітніх\~навчальних\~закладах усіх\~типів\~і\~форм власності,\~у\~тому\~числі для\~громадян,\~які\~потребують\~соціальної допомоги\~та\~соціальної\~реабілітації,\~а\~також\~в професійно-технічних\~чи\~вищих\~навчальних закладах\~або\~до\~закінчення строку\~служби\~у\~Збройних Силах\~України\~та\~інших військових\~формуваннях; \~виїзду\~у\~зв`язку\~з\~виконанням\~обов`язків\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~наданням\~батькам-вихователям\~житлового\~будинку\~або багатокімнатної\~квартири\~для\~створення дитячого\~будинку\~сімейного\~типу -\~протягом\~усього\~часу виконання\~таких\~обов`язків; \~влаштування\~непрацездатних\~осіб,\~у\~тому\~числі дітей\~з\~інвалідністю,\~у\~будинку-інтернаті\~та\~іншій\~установі соціальної\~допомоги\~-\~протягом\~усього\~часу перебування\~в\~них; виїзду\~для\~лікування\~в лікувально-профілактичному\~закладі\~-\~протягом\~усього\~часу перебування\~в\~ньому; взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Згідно зі\~статтею 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19) Верховний Суд зазначив, що вичерпного переліку поважних причин відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил\~статті 89 ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК України\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності особа зберігає намір ставитися до жилого приміщення, як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на житло, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року в справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18). Позивач\~\~ в позовній заяві\~ посилалася на те, що відповідач з березня 2020 року не проживають по місцю своєї реєстрації. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачем в зазначеній вище квартирі, а також чинення перешкод відповідачеві позивачем в користуванні цим житлом. Суд, враховуючи вищевикладені обставини, приходить до висновку, що \~позовні вимоги про визнання\~ [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved