Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

08.05.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 8 листопада 2008 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №25. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що за час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є те, що, в позивача та відповідача різні погляди на життя, цінності, різні характери і ставлення до сім`ї, що призвело до непорозуміння один одного. У зв`язку із чим вони дійшли до висновку, що буде краще для подружжя розірвати їх шлюб. Подружні стосунки не підтримують, спільні інтереси тільки з виховання дітей. Подружжя втратили почуття один до одного, що і стало причиною для звернення з вказаним позовом. Ухвалою суду від 08.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 07.06.2023 року з метою збереження сім`ї, сторонам надано строк для примирення терміном чотири місяця, провадження у справі було зупинене до закінчення строку для примирення тобто до 07 жовтня 2023 року; після надання строку на примирення сторони не примирилися. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, раніше просив суду надати час на примирення, позовні вимоги не підтримував. Згідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі зареєстрували шлюб 8 листопада 2008 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 25 (а.с. 3). За час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 26 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 151 (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2016 року видане Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 400 (а.с. 9); Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, цінності, різні характери і ставлення до сім`ї, що призвело до непорозуміння один одного. Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Наданий судом строк (2 місяця) для примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, позивач миритися категорично не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не зважаючи на те, що відповідач має бажання зберегти сім`ю, відновлювати відносини з відповідачем не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився. Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що наданий термін для примирення позитивного результату не дав, надання додаткового терміну для примирення (в разі категоричної відмови другої сторони) діючим законодавством не передбачено, сформовані в родині відносини виключають можливість збереження родини та спільного проживання чоловіка та жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому збереження родини суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишить прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне залишити позивачці прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1.3. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений позивачкою при зверненні до суду в повному обсязі у сумі 1073,60 грн. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved