Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

у травні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, яка автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді Шинкарчуку Я.А. У позовній заяві прокурор просить постановити рішення, яким конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належну [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер 5323082800:00:007:0164, площею 3,5650 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури 2\~684 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову та за заяву про його забезпечення 1342 грн. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 172 від 17.03.2021 є власницею частини майна померлої [INFO] [PERSON] , зокрема, права на земельну частку пай відповідно до сертифіката на право на земельну частку пай серії ПЛ № 0320666, виданого Машівською РДА 08.12.1997, розміром 6,19 умовних кадастрових гектарів, виданого громадянину України члену КСП «Славутич» [PERSON] . Прокурор стверджує, що 08.04.2021 [PERSON] , який діє за Довіреністю від 08.01.2021 та представляє інтереси [PERSON] , яка зареєстрована [ADDRESS] , та [PERSON] , який є спадкоємцем іншої частки майна померлої [PERSON] , звернулися до Михайлівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7, 13 га земельної ділянки згідно Проекту організації території земельних ділянок в розмірі права на земельну частку (пай) на ділянці приватизації колишнього КСП «Славутич» на території Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Рішенням восьмої сесії VIII скликання Михайлівської сільської ради № 496 від 06.05.2021 надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою, а в подальшому, рішенням дванадцятої позачергової сесії VIII скликання Михайлівської сільської ради № 740 від 17.08.2021 затверджено «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] та [PERSON] на території Михайлівської сільської ради Полтавської області (за межами населених пунктів)», розроблену ПП «АЛІДАДА» та виділено цим особам земельну ділянку з кадастровим номером 5323083800:00:007:0131 площею 7, 1300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області. За [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності у розмірі на зазначену вище земельну ділянку. У подальшому здійснено поділ цієї земельної ділянки і за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:0164, площею 3,5650 га . Отже, громадянка Республіки Білорусь [PERSON] у листопаді 2021 року набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 5323083800:00:007:0164, площею 3,5650 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів) та протягом року (кінцевий строк сплив 12.11.2022) не виконала покладений на неї обов`язок, а саме, не відчужила земельну ділянку. А тому прокурор уважає, що право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку підлягає припиненню, шляхом її конфіскації за рішенням суду (а.с. 1-8). На підставі розпорядження керівника апарату Машівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] , здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи та її передано на розгляд судді Косик С.М. (а.с. 48, 49). Ухвалою від 15.06.2023 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М. відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначила підготовче засідання (а.с. 53). Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про забезпечення позову, у якій прокурор просить накласти арешт на належну [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:0164, площею 3,5650 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського (Машівського) району полтавської області (а.с. 56-59). Ця заява відповідно до розпорядження керівника апарату Машівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року та повторного автоматизованого розподілу справи також передана на розгляд судді Косик С.М. (а.с. 68, 69). Ухвалою від 15.06.2023 задоволено заяву заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про забезпечення позову.\~Накладено арешт на належну [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:9164, площею 3,5650 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 70-71). Ухвалою від 27.07.2023 виправлено описки в ухвалі Машівського районного суду Полтавської області від 15.06.2023 у цивільній справі № 948/1370/23 (провадження № 2-з/948/7/23) за заявою Заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про забезпечення позову.\~Другий абзац\~резолютивної частини\~ухвали викладений\~в такій\~редакції:\~«Накласти арешт на належну [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:0164, площею 3,5650 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.». Також зазначено, що у змісті ухвали кадастровим номером земельної ділянки, належної [PERSON] , площею 3,5650 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області,\~призначеної для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва- вважати 5323083800:00:007:0164 (а.с. 86). 10.08.2023 своєю ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 94). У судовому засіданні прокурор позов підтримала з підстав, викладених у його змісті, відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.99,107), причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідач, яка є громадянкою Республіки Білорусь, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] Республіки Білорусь, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду, оскільки із прийняттям Закону України № 2783-IXвід 01 грудня 2022 року «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних,сімейних та кримінальних справах від 22січня 1993року», який набрав чинності 23 грудня 2022 року, яким припинено співробітництво судів та інших компетентних органів України із відповідними органами республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги у цивільних справах на підставі Конвенції, у тому числі,безпосередні зносини установ юстиції, що унеможливлює, у зазначеному випадку, застосування механізму, визначеного положеннями розділу ХІ ЦПК України. Жодних альтернативних способів щодо вручення відповідачу документів позов не містить. Представник ГУ Держгеокадастру в Полтавській області Лузіна К.В. подала заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, одночасно позов прокурора підтримала (а.с.110-112), Суд, заслухавши прокурора та дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до копії паспорта, виданого 26.11.2001, строк дії 17.02.2057, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Михайлівка Машівського району Полтавської області Україна, є громадянкою Республіки Білорусь та зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 15-16). Як видно з копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0320666, виданого 08.12.1997 Машівської РДА, [PERSON] , яка проживає в с. Жирківка Машівського району Полтавської області, на підставі розпорядження Машівської РДА від 14.07.1997 № 253, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Славутич» розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 17). 24.12.2010 державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Асановою Р.Ш. на ім`я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, відповідно до якого спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в с. Селещина Машівського району Полтавської області, та донька [PERSON] , [INFO] , гр. Республіки Білорусь. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом землі, яка перебуває у власності КСП «Славутич» Машівського району Полтавської області розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0320666, виданого 08.12.1997 Машівською РДА, сертифікат зареєстровано 30.12.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 574 (а.с. 20). 17.03.2021 державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш. на ім`я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку права на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у власності колишнього КСП «Славутич» Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0320666, виданого 08.12.1997 Машівською РДА, зареєстровано 30.12.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 574 (а.с. 21). Відповідно до довіреності від 08.01.2021 інтереси гр. Республіки Білорусь [PERSON] в Україні стосовно оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , представляє гр. України [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-19). 08.04.2021 [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою до Михайлівської сільської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,13 га, земельна ділянка № [NUMBER] згідно Проекту організації території земельних ділянок в розмірі права на земельну частку (пай) на ділянці приватизації колишнього КСП «Славутич» на території Михайлівської сільської ради, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с. 23). Рішенням восьмої сесії VIII скликання Михайлівської сільської ради № 496 від 06.05.2021 [PERSON] та [PERSON] , що є співвласниками земельної частки (паю) в рівних частинах, надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,13 га земельної частки (паю) № 390 відповідно до проекту розташування земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель бувшого КСП «Славутич» Машівського району Полтавської області (а.с. 24). 09.08.2021 [PERSON] та [PERSON] звернулися до сесії Михайлівської сільської ради з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 5323083800:00:007:0131 площею 7,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області (за межами населених пунктів) (а.с. 25). Рішенням дванадцятої позачергової сесії VIII скликання Михайлівської сільської ради № 740 від 17.08.2021 затверджено «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] та [PERSON] на території Михайлівської сільської ради Полтавської області (за межами населених пунктів)», розроблену ПП «АЛІДАДА» та виділено цим особам в натурі (на місцевості) земельну ділянку з кадастровим номером 5323083800:00:007:0131 площею 7, 1300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с. 26). Як видно з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності у розмірі по на земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:0131, площею 7, 1300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с. 27, 28). Як видно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.12.2022, у подальшому здійснено поділ зазначеної вище земельної ділянки, зокрема, на підставі заяв співвласників про розподіл часток у спільній власності, та за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323083800:00:007:0164, площею 3,5650 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області(за межами населених пунктів) (а.с. 29-32). Нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки відповідно до Витягу № НВ-5300966212022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок становить 110331,11 (а.с. 34). Положення статей 13, 14\~Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями ЦК України та ЗК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~38\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч.1 ст. 39 вищевказаного закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка, яка належить до нерухомого майна, знаходиться на території України, на неї поширюється дія законодавства України. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80\~Земельного кодексу\~України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу\~України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81\~Земельного кодексу\~України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22\~Земельного кодексу\~України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81\~Земельного кодексу\~України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Аналіз вищевказаних норм ЗК України дає підстави для висновку, що законом передбачений чіткий обов`язок іноземця чи особи без громадянства відчужити земельну ділянку сільськогосподарського призначення протягом одного року з дня набуття права власності на неї. Вказана норма є імперативною та не передбачає винятків. У випадку не відчуження такої земельної ділянки іноземцем чи особою без громадянства у встановлений законом строк, така земельна ділянка підлягає конфіскації на користь держави. Таким чином, відповідач була зобов`язана протягом року після набуття права власності на спірну земельну ділянку вчинити заходи щодо її відчуження. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про інше, суд приходить до висновку, що відповідач вказаного обов`язку не виконала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Частиною четвертою тієї ж статті ЗК\~України передбачено, що позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст.\~346\~ЦК України конфіскація є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ч. 1 ст.\~354\~ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Невиконання відповідачем імперативних вимог ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 145\~ЗК України за правовою природою є правопорушенням у сфері земельного законодавства. Суд також враховує, що згідно з п.п.1 п. 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 14.01.2015\~№15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Згідно з п. 8 вказаного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Таким чином, саме Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки. Водночас суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності підстав для звернення до суду позовом в інтересах держави, оскільки доданими до позовної заяви доказами підтверджується, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у відповідь на повідомлення прокурора від 13.04.2023 щодо вжиття заходів з усунення вказаного порушення земельного законодавства 12.05.2023 повідомило, що у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору позбавлене можливості звернутись до суду із позовною заявою про конфіскацію спірної земельної ділянки та надіслало матеріали до прокуратури, для оперативної співпраці, в частині представництва в суді законних інтересів держави (а.с.35-43) . Таким чином, позовні вимоги є законними і обґрунтованими, заявлені належною особою, а обраний спосіб захисту відповідає характеру порушеного права. Крім іншого, суд бере до уваги також доводи прокурора про те, що задоволення позову у цій справі не призведе до порушення прав позивача, передбачених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке втручання у право позивача буде законним, буде переслідувати публічний інтерес та буде пропорційним до мети, з якою таке втручання відбудеться. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Також, відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення у справах «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації. Судом не ставиться під сумнів законність втручання у право власності відповідача, зважаючи на існування загальновідомого, чітко визначеного ЗК України обов`язку іноземця чи особи без громадянства, відчужити в річний строк прийняту у спадщину земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Таким чином, у суду немає підстав вважати, що у відповідачки [PERSON] існували перешкоди самостійно чи з допомогою фахівця у галузі права ознайомитися із зазначеними вище нормами законодавства та зробити висновки щодо наявності обов`язку відчужити спірну земельну ділянку. У справі, яка розглядається, з огляду на характер спірних правовідносин, суд не вбачає невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають повному задоволення, тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури потрібно стягнути понесені витрати на сплату судового збору за подання та забезпечення позову у загальному розмірі 4026,00 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved