Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

В березні 2023 року позивач акціонерне товариство«Райффайзен Банк» звернулося до Сквирського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи наступним.\~\~ 21 лютого 2017 року Відповідач звернувся до Позивача і підписав Угоду № PDV2-1877250 від 21.02.2017 р. про акцепт Публічної пропозиції\\Угода (далі - «Заява»), Відповідно до цієї угоди Відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 13 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (Надалі по тексту «Позивач», «Банк», Кредитор», «АТ «Райффайзен Банк») та громадянином України [PERSON] (Надалі по тексту «Боржник», «Позичальник», «Відповідач») було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою № 014-RO-82-118698847 від 13.12.2021 року (Надалі по тексту «Заява-Договір»/»Кредитний договір»), за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 212 034,68 гривень до 13.12.202 року (72 місяців) під фіксовану процентну ставку - 34,90 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором (Копія Заяви-Договору відповідними додатками додається). На підставі п. 1.2. Заяви-Договору, Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності д Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.3. Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі - 212 034,68 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за йол користування (далі-Проценти). В залежності від операційної моделі Банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на поточний рахунок Клієнта зазначений у п. 1.2. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Заяви Договору сумі на Картковий рахунок за реквізитами емітованого до нього Платіжної картки (далі - КР); б) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту наКР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через поточний рахунок в Дату надання Кредиту (уразі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу). Банк виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок № [NUMBER] у сумі 210 034,68 гривень 13.12.2021 року (Копія Виписки по рахунку додається). Проте, всупереч вимогам п. 2.2. та п. 2.3. Заяви-Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено вимогу виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 114/5-К-266939 від 14.11.2022 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписичинногозаконодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просили суд стягнути з громадянина України [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-118698847 від 13.12.2021 року у сумі 252 858, 09 грн., яка складається з:заборгованості за кредитом у розмірі 230 046,39 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 22 811, 70 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 792,87 грн. ( а. с. 1-5 ). Ухвалою Сквирського районного суду\~ Київської області від 01 червня 2023 року цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості передано на розгляд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю ( а. с. 43-44 ). 12 вересня 2023 року матеріали даної цивільної справи були отримані Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про що свідчить штами суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 50 ) та матеріали справи передані для розгляду. Відповідно до статті 31 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Згідно наявної в матеріалам справи відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у Києві та Київській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.02.2022 року. Красовська змінила прізвище 17.04.2022 року на [PERSON] ( а. с. 42 ). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості.\~ Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено в судове засідання у справі на 04 жовтня 2023 року ( а. с. 55-56 ). Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав ( нявка відповідача та відсутністю відомостей про належне сповіщення та перебування судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі ) ( а. с. 71, 79 ), останнього разу розгляд справи було відкладено на 09.11.2023 року ( а. с. 79 ). Позивач в судове засідання свого представника не направив, судом отримано заяву від представника\~ АТ «Райффайзен Банк» Графченко І.А., яка діє на підставі довіреності № 399/21 від 06.07.2023 року, в якій проситьсудове засідання по даній справі, призначене на 09.11.2023 року об 15:00 годині проводити без участі представника позивача. До того ж, в заяві, яка була отримана судом 05.10.2023 року на попереднє судове засідання від представника позивача Графченко І.А. ( а. с. 73, 74 ), остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала ( а. с. 75, 74 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення судової повістки на\~\~ адресу\~ місця\~ реєстрації, зазначеної\~ у\~\~ відповіді\~ відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській\~\~ області, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт з позовною заявою та судовою повісткою, причиною повернення працівниками пошти вказано, як адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи вимог ЦПК України, суд вважає, що відповідач про слухання справи була повідомленою належним чином. Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). До того ж, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року\~\~ у справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23. В зазначеній постанові Верховний Суд вказував, що посилання касаційної скарги на те, що [PERSON] належним чиномне було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, щопозбавило його можливості реалізувати належні йому процесуальні права, є безпідставними, так як наявна на а. с. 143 т. 3 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повісткиу зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.Отже, наведені доводи касаційної скарги [PERSON] є безпідставними. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі№ 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Інших заяв та клопотань на час розгляду справи від учасників судового розгляду на адресу суду не надходило. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] \~ не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і\~ представник\~ позивача не заперечував проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. 09 листопада 2023 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явилися в судове засіданні, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача АТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, щоАТ «Райффайзен Банк Аваль» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Райффайзен Банк Аваль». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозицїї/Угоду, за встановленою формою. Також у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. 21 лютого 2017 року відповідач звернулася до позивача і підписала Угоду № PDV2-1877250 про акцепт Публічної пропозиції\\Угода (далі - «Заява»), відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами ( а. с. 16 ). Так, 13 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою № 014-RO-82-118698847 від 13.12.2021 року, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 212 034,68 гривень до 13.12.202 року (72 місяців) під фіксовану процентну ставку - 34,90 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором (а. с. 9-12 ). На підставі п. 1.2. Заяви-Договору, Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності д Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.3. Кредитор зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі - 212 034,68 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за йол користування (далі-Проценти). В залежності від операційної моделі Банку, надання кредиту може здійснюватися в один: наступних способів: Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на поточний рахунок Клієнта зазначений у п. 1.2. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Заяви Договору сумі на Картковий рахунок за реквізитами емітованого до нього Платіжної картки;Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту наКР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через поточний рахунок в Дату надання Кредиту (уразі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу). Згідно умов п. 3.1. Кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі Щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої пунктом 2.3. Заяви-Договору - за ставкою 34,90 % річних. Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до умов п. 3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетнимиплатежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5. Статті 3 Розділу 6. Правил. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетнимиплатежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену пунктом 2.4. Заяви-Договору. Якщо дата сплати ануїтетного платежу, не є Робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений Клієнтом не пізніше останнього Робочого дня, що передує Даті сплати ануїтетного платежу (п. 3.3. Кредитного договору). Згідно п. 3.4. Заяви-Договору, у визначений п. 3.3. Заяви-Договору строк Клієнт має забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку для подальшого здійснення Банком Договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9. Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за Кредитом, Процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком Договірного списання у визначеному пунктом 9. Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких Банк здійснює Договірне списання коштів з метою погашення Клієнтом заборгованості за Кредитом, погашення Клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком. Відповідно до умов п. 2.6. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, прощо направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, Клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України (Витяг з Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк»). Крім того, відповідно до умов п. 5.4. Заяви-Договору Позичальник засвідчив та гарантував, що: він має відповідний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених Заявою-Договором зобов`язань; не існують і йому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених Заявою-Договором зобов`язань або про будь-які інші поточні або майбутні зобов`язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених Заявою-Договором зобов`язань, в тому числі не існує жодної з обставин Дефолту, передбачених підпункту 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил (п. п. 5.4.1. Заяви -Договору); Всі особи, в тому числі чоловік/дружина, які можуть заявити свої права на майно, яке набуте ними за час спільного проживання і належить їм разом з Клієнтом на праві спільної сумісної власності, повідомлені про намір отримати Кредит, здійснити страхування власного життя, здоров`я та працездатності на умовах, вказаних в Заяві - Договорі та, відповідно, надали свою згоду на підписання Заяви-Договору. Клієнт зобов`язується підтримувати дійсність зазначениху цьому пункті 5.4. Заяви-Договору засвідчень і гарантій протягом дії цієї Заяви-Договору, а в разі зміни обставин, що впливають на їх зміст, негайно інформувати про це Банк та вжити всіх необхідних заходів для приведення їх змісту до первісних намірів, якими Сторони керувались при визначенні відповідних засвідчень та гарантій (п. п. 5.4.2. Заяви-Договору). Крім того, відповідно до п. 5.2. Заяви-Договору, Клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою-Договором поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2,6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Поточних рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт підтверджує, що відносин Сторін за цією Заявою-Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил, так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Відповідно до п. 1.2. Розділу І. Правил, Правила застосовуються до відносин Сторін з дати прийняття (акцепту) Клієнтом Публічної пропозиції шляхом підписання Клієнтом Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Правила набувають сили у відносинах Сторін за Договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на Сайті Банку та розміщується у відділеннях Банку. В подальшому, у зв`язку із несплатою Відповідачем у процесі кредитування відсотків такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося виданою кредитних коштів Позичальнику (відображено у Розрахунку заборгованості у рядках «Реструктуризація» та «Капітал починаючі з 27.02.2022 року). Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт Позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на Відповідача шляхом обміну СМС повідомлена Відповідачем відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичні в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013 р., які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті Позивача (Витяг доданий ). Отже, з укладенням Заяви-Договору із Додатком № 1 у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами Договору. Проте, всупереч вимогам п. 2.2. та п. 2.3. Заяви-Договору Позичальник не виконав взятіна себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно\~ умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено вимогу про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 114/5-К-266939 14.11.2022 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів ( а. с. 19 ), направлення даної Вимоги підтверджується Списком рекомендованих відправлень ( а. с. 20 ), квитанцією ( а. с. 21 ), однак остання залишилася без реагування. Отже, факт отримання Відповідачем грошових коштів в розмірі 212 034,68 гривень за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою», що підтверджується наданою у справі копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів рахунок відповідача ( а. с. 18 ). Тому, виписка (виписки) з рахунку (рахунків) позичальника, відкритих в рамках Кредитного договору, відповідають вимогам та підтверджують факт передачі кредитних коштів Позичальнику та заборгованість за Кредитним договором, а тому, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Дана позиція викладена у постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у постанові\~ від 30.08.2019 року у справі №353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду. Встановлено, що у зв`язку з не виконанням взятих на себе договірних зобов`язань, відповідач має заборгованість перед позивачем за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-118698847 від 13.12.2021 року станом у сумі 252 858,09 грн., яка складається з:заборгованості за кредитом у розмірі - 230 046,39 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 22 811,70 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ( а. с. 7 ). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1,2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За змістом ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття З Закону України «Про електронну комерцію»). Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене вище, у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі N 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі N 234/7159/20. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг Кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрові підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути передані йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше і встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмо форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважаєте таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомого телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважаєте таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язанні настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання ). \~ Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язана, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відповідач підписуючи Заяву-Договір про відкритті Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-118698847 від 13.12.2021 року прийняла та погодилася з його умовами.\~ Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 січня 2022 року в справі № 234/7723/20, провадження № 61-6379св21. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Однак, в порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідачвзяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача АТ «Райффайзен Банк», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Розрахунок боргу обґрунтований належним чином, відповідачем не спростований. Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 252 858,09\~ гривень. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 792,87 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 16529 від 25 січня 2023 року ( а. с. 6 ). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 3 792,87 гривень, понесення яких документально підтверджено. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved