Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

28 червня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №501233639 від 10 лютого 2020 року у розмірі 174762,97 гривні та судовий збір. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено, що 10 лютого 2020 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501233639. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов Договору останній зобов`язаний довгостроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 174762,97 гривень. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про заміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено Досудову вимог щодо виконання договірних зобов`язань, які відповідачем залишено без реагування. Тобто, відповідач свідомо не скористалась своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. АТ «Сенс Банк» вчинило всі необхідні дії для досудового врегулювання спору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2023 року, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Після виконання судом вимог частини шостої, восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 3 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження у судове засідання на 10:00 6 вересня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому 5 вересня 2022 року, через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 6 вересня 2023 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи та досудового врегулювання спору з позивачем. У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників провадження, враховуючи клопотання відповідача, розгляд справи відкладено на 10:00 13 листопада 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, поважності причин неявки не повідомила, із заявами та/або клопотання до суду не зверталась, правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, подати відзив на позовну заяву не скористалась. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження, суд враховує наявність в матеріалах справи заяви представника позивача, належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а також положення статті 223 ЦПК України. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 10 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» із письмовою офертою на укладення Угоди про надання кредиту № 501233639 (а.с. 4). Споживчий кредит надано на таких умовах: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 209600 гривень, процентна ставка 33%, тип ставки фіксована, строк кредиту 48 місяців. Датою повернення кредиту є 10 лютого 2024 року (пункт 1 Оферти). Відповідно до пункту 3 Оферти кредит надається позичальнику для: власних потреб. Розмір 124883,75 гривень, спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; повернення заборгованості за кредитним договором №501113168 від 19 лютого 2019 року. Розмір 75116,25 гривень, спосіб видачі переказ коштів на рахунок [NUMBER] відкритий в АТ «Альфа-Банк», оплати страхового платежу в розмірі 9600 гривень згідно з умовами Договору добровільного страхування життя клієнтів №007.501233693.111 від 10 лютого 2020 року. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПРАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ». Умовами кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лініє є: Тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума кредиту до 200000 гривень, процентна ставка % річних 26%, тип ставки фіксована, строк дії кредитної карти 3 роки з моменту випуску. Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №501233639 є графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредит та орієнтовної процентної ставки з урахуванням вартості супутніх послуг, з яким відповідач ознайомилась 10 лютого 2020 року, що підтверджується її власним підписом (а.с. 4 на звороті). Вказана оферта відповідача була цього ж дня акцептована позивачем, що вбачається із Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». Така Анкета-заява була підписана як позивачем, так і відповідачем (а.с. 7 на звороті). Крім цього, 10 лютого 2020 року [PERSON] підписала акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501233639, обслуговування кредитної лінії та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 5). З наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вищевказаним кредитним договором додатково узгоджено істотні умови кредиту, а саме: ціну договору максимальна сума кредиту 200000 грн, строк кредитування - 12 місяців з можливістю подальшої пролонгації, фіксовану процентну ставку - 26 % річних, реальну річну процентну ставку по Програмі % річних - 0,01% річних, суму щомісячного платежу 280 грн.; строк внесення платежу - до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки, орієнтована реальна річна процентна ставка, % в рік - 5, 7%, абсолютне значення подорожчання кредиту - 114 грн. (а.с 6) Розділом 5 вказаного паспорта визначений порядок повернення кредиту щомісячно, не менш ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. При цьому паспорт споживчого кредиту засвідчений підписами відповідача та представника банку і датований 10 лютого 2020 року. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Цього ж дня [PERSON] було підписано заяву №007.501233639.111 на приєднання до договору добровільного страхування життя клієнтів №BS-1 від 1 грудня 2017 року (а.с. 6 на звороті). Також, відповідач підписала довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 8). Як вбачається з меморіального ордеру №1750895945 від 10 лютого 2020 року банк перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 209600 гривень відповідно до кредитного договору №501233639 від 10 лютого 2020 року ( а.с. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №501233639 від 10 лютого 2020 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 22 січня 2023 року становить 174762,97 гривні, що складається з: 130081,56 гривень заборгованість за кредитом, 44681,41 гривня заборгованість по відсотках (а.с. 10). Вказаний розрахунок підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 10 лютого 2020 року по 22 січня 2023 року (а.с. 12-33). 25 квітня 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до [PERSON] з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без уваги (а.с. 34-37). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, встановлено, що Оферта на укладання угоди про надання кредиту №501233639 від 10 лютого 2023 року, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, що є Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №501233639, Акцепт пропозиції на укладання угоди надання кредиту №501233639 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 10 лютого 2020 року, Паспорт споживчого кредиту, Заява на приєднання до Договору добровільного страхування життя клієнтів, Довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб, відповідачем підписані та вони є чинними і не оскаржувалися у встановленому законом порядку, а тому між сторонами виникли договірні відносини. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення позову до суду. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №501233639 від 10 лютого 2020 року у розмірі 174762, 97 гривні. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2684 гривні.

Outcome: approved