Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

У вересні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України ( далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 14 989,41 грн., трьої відсотків річних від простроченої суми боргу-2532 грн.та судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкові від 06.12.2021 задоволені позовні вимоги МТСБУ і стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України виплачене страхове відшкодування у розмірі 37483 грн.19 коп., понесені витрати по сплаті судового збору - 2270 грн. а всього- 39753, 19 грн. На виконання рішення суду, 13.07.2022 державним виконавчем Холодногірсько-Новобаварського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження.Фактичне виконання рішення суду в повному обсязі відбулось 21.06.2023. На думку позивача, за період прострочення виконання грошового зобовязання, починаючи з 20.03.2021, тобто з дня відкриття провадження у справі Жовтневим районним судом м.Харкова за позовом про стягнення страхового відшкодування до дня виконання рішення суду 20.06.2023 боржник має на підставі ст. 625 ЦК України сплатити позивачеві зазначену суму за порушення виконання грошового зобов`язання. Представник позивача разом з позовом надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази приходить до наступного. 24.11.2019, в [ADDRESS] , з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «Аudi А3», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] отримав механічні пошкодження. На день ДТП 24.11.2019 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Outlander» , державний номерний знак [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Свої зобов`язання позивач виконав та перерахував потерпілому страхове відшкодування. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 грудня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь Моторного ( транспортного) страхового бюро України виплачене страхове відшкодування у розмірі 37483 ,19 грн., понесені витрати по сплаті судового збору - 2270 грн. а всього- 39753 ,19 грн. За приписами статей 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Положеннями статей 524, 533-535 і 625 ЦК України визначено, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц , від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання. Предметом позову у справі є стягнення на підставі частини другої статті 625 ЦК України 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання в сумі 39753,19 грн. та інфляційних втрат. При цьому, позивач вважає, що відповідальність за виконання зобов`язань виникає не з часу набрання рішення суду законної сили, а починаючи з дня постановлення судом ухвали від 19.03.2021 про відкриття провадження у справі за регресним позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Зазначені аргументи позивача є хибними та суперечать нормам права, оскільки ухвалою суду про відкриття провадження по справі не встановлюються грошові обов`язки. Встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати в окремих випадках з рішення суду. З часу набрання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь позивача грошових коштів, тобто з 10.01.2022 для відповідача виник обов`язок виплатити на користь МТСБУ 39 753,19 грн. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц , від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 . З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.09.2023 виконавче провадження, відкрите Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м.Харкові завершено. МТСБУ надало витяг з даних бухгалтерського обліку позивача про зарахування на рахунок 21 червня 2023 від [PERSON] «за регресним вимаганням» зазначеної суми. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню частково за період з 11.01.2022 по 23.02.2022 відповідно : 3% річних від суми боргу складає (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 39753,19 x 3% x 44 : 365 = 143,76 грн. Індекс інфляції за січень 2022 становить 101,3, за лютий 2022- 101,6. Інфляційне збільшення , що підлягає стягненню, складає 1161,11 грн. ((101,30:100) х (101,60:100)-39753,19). Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги МТСБУ суд задовольняє частково (7,4%), тому сплачений судовий збір пропорційно задоволеної частини вимог у розмірі 198 грн. 61 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial