Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

26.05.2023 [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки сплачений судовий збір. Мотивуючи вимоги тим, що його колишня дружина - [PERSON] від спільного проживання з ним має неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Овруцького районного суду від 21.07.2021 року по справі №286/1967/21 його позов до [PERSON] «Про позбавлення батьківських прав» задоволено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 21.07.2021 року попереднє рішення скасовано та відмовлено йому у задоволені позову. З моменту постановлення рішення Житомирським апеляційним судом пройшло півтора року, з того часу жодних змін не відбулось. Відповідач як і раніше майже постійно знаходиться за кордоном. Вона не піклується про дітей, з ними не спілкується, їхнім життям взагалі не цікавиться. Перед початком війни відповідачка була в м. Ірпінь, перебувала там близько трьох місяців, але до дітей не приїздила, не телефонувала. З початком війни вона одразу ж виїхала. Відповідачка знаючи, що в країні розпочалась війна і смт. Першотравневе знаходиться поблизу зони бойових дій, навіть не запропонувала забрати дітей до себе. Крім того, так к вона не позбавлена батьківських прав, то виїзд за кордон без згоди одного з батьків, був ускладнений. Відповідно до судового наказу від 01.06.2018 року по справі №286/1229/18 з відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей. Під час розгляду попередньої справи відповідачка сплатила всю заборгованість по аліментах, але на даний час знов їх не сплачує. Вважає, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав відповідачку, так як вона не змінила свого ставлення до їх виховання. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася через оголошення на сайті «Судова влада України». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові. Представник третьої особи вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, врахувавши думку дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року у справі №286/1967/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; треті особи: Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації, Орган опіки і піклування Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 21.03.2018 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з їхнім батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] у зв`язку із укладенням нового шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 21 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів зазначила, що «у матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які б свідчили про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дітей, про умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, доказів того, що змінити її поведінку у кращу сторону неможливо, матеріали справи також не містять, а тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо наявності підстав для застосування виключної міри та позбавлення відповідача батьківських прав». З матеріалів справи видно, що з часу ухвалення рішення Житомирським апеляційним судом, розмір заборгованості по аліментам [PERSON] склав 80031,46 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.21-24). Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. У судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними. Судом була заслухана також думка дітей, [PERSON] та [PERSON] вказали, що проживають разом із батьком та тіткою в Першотравневому , мати за кордом. Коли востаннє бачили її не пам`ятають, близько 3- 4 роки тому. З матір`ю вони не спілкуються, рідко пише їм через вайбер. Хочуть, щоб матір позбавили батьківських прав, підтримувати відносини з нею не бажають. Частиною четвертою і п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від 18.05.2023 року №52, остання вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, суд бере до уваги, що відповідач на засідання комісії не з`явилася, жодних заяв та повідомлень з приводу розгляду питання доцільності позбавлення її батьківських прав до Комісії не надала. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Суд бере до уваги, що відповідач належних висновків для себе не зробила, своє ставлення до виховання дітей не змінила, заборгованість по сплаті аліментів становить 80031,46 грн., доказів матеріального утримання дітей та їх виховання суду не надала, позивач самостійно продовжує займатися вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. В судовому засіданні знайшла підтвердження обставина свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками. Отже, позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її дітей відповідатиме інтересам останніх, а тому позов підлягає задоволенню. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60, 00 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved