Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі, працював гірником очисного забою. У зв`язку із професійним захворюваннями, йому було встановлено, третю групу інвалідності та втрата працездатності в розмірі 65%. По сукупності захворювань, діагноз: пневмоконіоз (t/q,\~1/1),\~ускладнений хронічним\~бронхітом II\~ст.\~в фазі\~затихаючого загострення,\~ЛН І-ІІ\~ст.\~(один\~-\~два)\~(J\~60).\~Хронічна радикулопатія\~L5,\~S1\~праворуч в\~ст.\~затихаючого загострення\~з помірними\~статико -\~динамічними порушеннями,\~м`язово -\~тонічним та\~больовим синдромом\~(М54.1).\~Хронічна двобічна\~сенсоневральна приглухуватість\~з легким\~ступенем пониження\~слуху (II\~ст.)\~за класифікацією\~В.\~Є.\~Остапкович і\~Н.\~І.\~Пономарьової (Н\~90.3).Супутній\~діагноз:\~цукровий діабет,\~тип І,\~інсулінозалежний.\~Пресбіопія.Позивач зазначає, що на теперішній час він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, його регулярно турбує кашель з мокротинням, задуха, що посилюється при фізичному навантаженні, загальна слабкість, втомлюваність, періодичний біль у попереку, обмеження рухів, зниження слуху, пітливість, та ін. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 150 000,00 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач має стаж роботи в шкідливих умовах праці на різних підприємствах Шахтоуправління «Шахтарська Глибока» та ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». У зв`язку з чим, професійні захворювання останній міг отримати не тільки перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем. Крім того зазначив, що під час працевлаштування позивач усвідомлював та погоджувався, що під час роботи на підприємстві відповідача буде піддаватися впливу шкідливих факторів. Представник відповідача зазначив, що з боку підприємства застосовуються засоби індивідуального захисту, впроваджуються прогресивні технології з метою мінімізації впливу шкідливих факторів, з якими неминуче має справу кожен працівник. Але жоден засіб індивідуального захисту не може абсолютно убезпечити працівника від впливу шкідливого фактору, якщо сам працівник не докладає зусиль для збереження свого здоров`я. Позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Зазначив, що вимога позивача про стягнення з відповідача 150\~000,00 грн. моральної шкоди не відповідає вимогам розумності і справедливості, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен приводити до його збагачення. Просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. 19.05.2023 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.29). З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з22.12.2004 по 10.06.2021,працював працював гірником очисного забою 4 р підземним з повним робочим днем в шахті, був звільнений наказом від 16.06.2021 № 1219вк, у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я(а.с.10). 05.01.2022 за результатами проведеного розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було складено Акт за формою П-4, яким встановлено: пневмоконіоз (t/q, 1/1), ускладнений хронічним бронхітом II ст. в фазі затихаючого загострення, ЛН І-ІІ ст. (один - два) (J 60). Хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в ст. затихаючого загострення з помірними статико - динамічними порушеннями, м`язово - тонічним та больовим синдромом (М54.1). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем пониження слуху (II ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (Н 90.3).Супутній діагноз: цукровий діабет, тип І, інсулінозалежний. Пресбіопія, яке виникло, у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів важкості праці та пилу фіброгенної дії (а.с. 13-14). Згідно довідки МСЕК від 10.02.2022 року серії 12ААА № 106438 [PERSON] первинно встановлено 65% втрати працездатності по сукупності проф.захворювань та рекомендоване медикаментозне лікування (а.с.16). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України\~«Про\~охорону праці»,\~а саме,\~ч.\~1\~ст.\~9,\~було визначено,\~що відшкодування\~шкоди,\~заподіяної працівнику\~внаслідок ушкодження\~здоров`я\~або у\~випадку смерті\~працівника,\~здійснюється Фондом\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~професійних захворюваньУкраїни. Відповідно до змін, внесених до Закону України «\~Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності»\~від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до професійного захворювання позивача. Висновком МСЕК від 10.02.2022 позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю професійних захворювань, він визнаний інвалідом 3 групи. Позивачу протипоказаний важкий фізичний труд, робота в підземних умовах (а.с. 17). В зв`язку цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)\~спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК65% працездатності, визнаний інвалідом третьої групи. Внаслідок професійного захворювання позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав і продовжує зазнавати дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму.Внаслідок професійного захворювання він втратив нормальні життєві зв`язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням наслідків захворювань та тяжкого стану його здоров`я. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку МСЕК втрачена на 65%, позивач визнаний інвалідом третьої групи. Виходячи з вищевикладеного,суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок\~відшкодування моральної шкоди 90\~000грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження здоров`ю та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial