Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У листопаді 2022 року Служба у справах дітей Боярської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відомості про матір малолітніх дітей відсутні. Зі слів батька, мати дітей [PERSON] протягом 5 (п`яти) років проживає окремо в Кропивницькому. Конкретне місце проживання [PERSON] ні позивачу, ні відповідачу невідомі. За вищевказаною адресою разом з дітьми відповідач проживає зі своєю співмешканкою [PERSON] . 06 листопада 2022 року в Службу у справах дітей Боярської міської ради в телефонному режимі надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що за адресою: [ADDRESS] батьки побили власну дитину 5 років, потрібна швидка медична допомога, побите обличчя, спина, батьки в стані алкогольного сп`яніння. При огляді дітей було встановлено наявність візуальних ознак тілесних ушкоджень. Дітей було госпіталізовано до Київської обласної дитячої лікарні, та при огляді у [PERSON] , [INFO] було виявлено тілесні ушкодження. 06 листопада 2022 року був складений консультаційний висновок спеціаліста, згідно з яким у [PERSON] було виявлено перелом кісток носа, відкрита рана інших та декількох частин щоки та скронево-нижньощелепної ділянки, інші множинні травми живота, нижньої частини спини та таза, забій правої вушної раковини, множинні садна поперека, сідниць та нижніх кінцівок. Серед іншого, у висновку зазначені рекомендації щодо госпіталізації в відділення дитячої хірургії КНП КОР «КОДЛ» та консультації дитячого ЛОР і дитячого психолога. 07 листопада 2022 року лікарем-отоларингологом був складений консультаційний висновок спеціаліста, згідно з яким у [PERSON] було виявлено поверхневу травму носа, садно. 06 листопада 2022 року комісією, до складу якої входить в.о. начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради Слобоженко Тетяна Анатоліївна та старший інспектор СЮП Олійник Олена Сергіївна, складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] та [PERSON] . За результатами проведення оцінки рівня безпеки дітей був зроблений висновок щодо рівня безпеки дітей, як «дуже небезпечно», що потребує негайного відібрання дітей у батьків. 07 листопада 2022 року Службою у справах дітей Боярської міської ради Київської області було видано наказ про взяття малолітньої [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та Наказ №84-с про взяття малолітньої [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 07 листопада 2022 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області було прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , та надання висновку до суду щодо відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав. 07 листопада 2022 року Службою у справах дітей Боярської міської ради складений висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батька [PERSON] . Цього ж дня дітей було тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» в м. Боярка, вул. Хрещатик, буд. 83 для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги. Сім`я [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом з 12 липня 2021 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. За таких обставин, позивач просить суд відібрати у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 10 квітня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання. Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 03 липня 2023 року закрив підготовче провадження, справу призначив до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . 06 листопада 2022 року лікарем-консультантом [PERSON] був складений консультаційний висновок спеціаліста, згідно з яким у [PERSON] було виявлено перелом кісток носа, відкрита рана інших та декількох частин щоки та скронево-нижньощелепної ділянки, інші множинні травми живота, нижньої частини спини та таза, забій правої вушної раковини, множинні садна поперека, сідниць та нижніх кінцівок. Серед іншого, у висновку зазначені рекомендації щодо госпіталізації в відділення дитячої хірургії КНП КОР «КОДЛ» та консультації дитячого ЛОР і дитячого психолога. 06 листопада 2022 року комісією, до складу якої входить в.о. начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради Слобоженко Тетяна Анатоліївна та старший інспектор СЮП Олійник Олена Сергіївна, складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] та [PERSON] . За результатами проведення оцінки рівня безпеки дітей був зроблений висновок щодо рівня безпеки дітей, як «дуже небезпечно», що потребує негайного відібрання дітей у батьків. 07 листопада 2022 року Службою у справах дітей Боярської міської ради Київської області було складено наказ №83-с про взяття малолітньої [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та наказ №84-с про взяття малолітньої [PERSON] , [INFO] , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 07 листопада 2022 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області було прийнято рішення №1/1 про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] , та надання висновку до суду щодо відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав. 07 листопада 2022 року Службою у справах дітей Боярської міської ради складений висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] . 07 листопада 2022 року дітей було тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» в м. Боярка, вул. Хрещатик, буд. 83 для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги. У відповідності до листа Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Боярської міської ради сім`я [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом з 12 липня 2021 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» в редакції чинній на момент пред`явлення позову, визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дітей від батька в частині наявності загрози здоров`ю та життю малолітніх [PERSON] та [PERSON] у випадку залишення останніх з батьком, суд вважає, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що у [PERSON] було виявлено перелом кісток носа, відкрита рана інших та декількох частин щоки та скронево-нижньощелепної ділянки, інші множинні травми живота, нижньої частини спини та таза, забій правої вушної раковини, множинні садна поперека, сідниць та нижніх кінцівок. За рекомендацією лікаря дитині потрібна, зокрема, консультація дитячого психолога. За результатами проведення службою опіки оцінки рівня безпеки дітей був зроблений висновок щодо рівня безпеки дітей, як «дуже небезпечно», що потребує негайного відібрання дітей у батьків. Крім того, сім`я [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом з 12 липня 2021 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Отже, залишення дітей разом з батьком становитиме загрозу для їх життя, фізичного та психічного здоров`я і морального виховання. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що у даному випадку найкращим для малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є відібрання від батька без позбавлення останнього батьківських прав, що відповідатиме інтересам дітей. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач бажає виконувати належним чином свої батьківські обов`язки, має любов та повагу до своїх дітей, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з ними та опікуватися ними. Натомість, судом встановлено, що батько чинить фізичне насильство на дітьми, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень, а, отже, така поведінка батька по відношенню до дітей є небезпечною для їх життя та здоров`я. Під час розгляду справи судом зі сторони відповідача жодних заперечень не надійшло, доводи позивача щодо небезпеки для життя та здоров`я дітей у разі їх залишення з батьком не спростував. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved