Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Бокша С.І. звернулася до суду із\~ позовом до [PERSON] про припинення права власності шляхом її конфіскації та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням права приватної власності. Позов мотивований тим, що за [PERSON] , яка є громадянкою Словацької Республіки зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1300 га, кадастровий номер 2122787401:00:102:0006 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі Грун на території Страбичівської сільської ради Мукачівського району. Дана земельна ділянка належала на праві власності [PERSON] . Відповідно до листа Головного управління ДМС України в Закарпатській області від 08.06.2023 року [PERSON] зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться. Відповідачем з 21.05.2018 року, тобто з дати державної реєстрації права власності, у продовж строку, встановленого ч.4 ст.81 ЗК України не відчужено земельну ділянку, тому вона, згідно вимог ст.145 ЗК України, підлягає конфіскації на користь держави. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №325418305 від 10.03.2023 року, земельна ділянка, площею 0,13 га, кадастровий номер 2122787401:00:102:0006, цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», за адресою: урочище «Грун» в с.Страбичово Мукачівського району, на праві власності зареєстрована 21.05.2018 року за [PERSON] (а.с. 29, 33-36). Згідно Технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] від 27.02.2009 року, рішенням Страбичівської сільської ради Мукачівського району передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , площею 0,205 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,13 га в урочищі «Грун» (а.с. 37-51). Із листа ГУ ДМС України в Закарпатській області №3.1.7 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 52). Таким чином, після набуття земельної ділянки у власність, відповідач [PERSON] , у передбачений законом строк, тобто протягом року її не відчужила. Згідно зі статтями\~13,\~14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до\~статті 80 Земельного кодексу України\~визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм\~Земельного кодексу України\~суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої\~статті 81 Земельного кодексу України\~можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із частиною 3\~статті 81 Земельного кодексу України\~іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої\~статті 22 Земельного кодексу України\~набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог\~статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої\~статті 81 Земельного кодексу України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.2, 4\~ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1\~статті 346 Цивільного кодексу України\~визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із\~статтею 354 Цивільного кодексу України\~до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 6\~статті 41 Конституції України\~визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так,\~статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини 3\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідачка порушила визначену ст.ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України, ст.ст.\~80,\~81,\~145 Земельного кодексу України\~процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та як іноземна громадянка, не відчуживши її упродовж року після набуття права власності, на теперішній час безперешкодно використовує спірну земельну ділянку на території України. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку відповідачка незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4\~статті 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Відповідно до ч.4\~ст.145 ЗК України\~конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 03.08.2023 року, суд зазначає таке. Відповідно до ч.7, 8\~ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельної ділянки та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірної земельної ділянки, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень\~ст.158 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~81,\~145 ЗК України, ст.ст.16,\~346,\~354 ЦК України\~та

Outcome: approved