Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Ковельської міської ради звернулися до суду із вказаним позовом, який обґрунтували тим, що [PERSON] неналежним чином займалась вихованням, навчанням та утриманням дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому дітей було поставлено на облік в службі у справах дітей Турійської РДА, а з 22 липня 2022 року в службі у справах дітей Ковельської МВК. Підставою постановки на облік стало те, що діти проживають разом із батьком - [PERSON] , а матір проживає окремо, не турбується про їх утримання, навчання, виховання та здоров`я. Про те, що відповідачка не виконує свої материнські обов`язки свідчать заяви дітей від 17 серпня 2022 року, інформації відділу у справах дітей, сім`ї з питань соціального захисту населення виконавчого комітету Прилісненської сільської ради від 13 червня 2022 року, пояснення [PERSON] від 19 жовтня 2022 року, пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 17 серпня 2022 року, характеристика Прилісненської сільської ради від 4 липня 2022 року, інформація з Камінь - Каширського РВП ГУНП від 21 жовтня 2022 року, характеристики ЗЗСО №6 м.Ковеля, витяг з реєстру Турійського районного суду. Крім того, діти мають захворювання та перебувають на диспансерному обліку в медичних установах, а у [PERSON] встановлено інвалідність. 25 жовтня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було підтверджено факти невиконання відповідачкою материнських обов`язків, однак остання на засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена, а тому просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача органу опіки та піклування Ковельської міської ради не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, просила у його задоволенні відмовити. Підтвердила, що раніше зловживала алкогольними напоями, у зв`язку з чим діти недоотримували турботи та материнської любові. На сьогоднішній день вона взагалі не вживає спиртного, їздить на заробітки в Польщу і хоче дбати про дітей, однак те, що вони проживають з батьком в м.Ковелі, а вона в селі Камінь - Каширського району, має на утриманні малолітню дитину, а також періодично виїжджає за кордон, ускладнює налагодження безпосереднього контакту із сином та донькою. У задоволенні позову просила відмовити та надати їй можливість піклуватися про дітей та порозумітися із ними. Заслухавши пояснення відповідачки, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Судом установлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6 - 6 зворот). Відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 21 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). 25 березня 2022 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище (а.с. 4). Як вбачається із матеріалів справи, досліджених судом, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було взято на облік з підстав проживання дитини в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради № 321 від 10 листопада 2022 року, встановлено, що служба вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Посилання на те, що відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей в судовому засіданні не було встановлено, а також не підтверджено належними доказами, що до відповідачки застосовувалися будь-які заходи впливу. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні. Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Органом опіки та піклування Ковельської міської ради не доведено та не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Вищий спеціалізований суд України у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову. Приймаючи до уваги, що відповідачка виявляє бажання піклуватися про своїх дітей та судом не встановлено фактів умисного її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на них чи спричинення будь-якої моральної чи фізичної шкоди, суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст. ст. 150, 164 СК України,

Outcome: dismissed