Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

08 червня 2023 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов позов, у якому позивач просить: 1) стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 37 849,87 грн.; стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 130 000,00 грн.; стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 25.11.2022 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача - «Renault Megane» д.н. [NUMBER] , та автомобіля відповідача [PERSON] - «Ford» д.н. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2023 р. за фактом ДТП [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг», дія страхового полісу з 10.05.2022 по 09.05.2023 р., страхова сума 130 000,00 грн. Після ДТП позивач звернувся до страхової компанії для виплати страхового відшкодування, однак страхова компанія провела огляд автомобіля, але шкоду не відшкодувала. У зв?язку з цим, позивач звернувся до суб?єкта оціночної діяльності, який на його замовлення надав висновок про вартість відновлювального ремонту (матеріального збитку), згідно з яким вартість матеріального збитку автомобіля позивача становить 167 849,87 грн. Страхова компанія до цього часу жодної суми не виплатила. Тому, позивач просить стягнути суму відшкодування шкоди з відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» в межах ліміту страхового відшкодування в сумі 130 000,00 грн., а залишок збитку в сумі 37 849,87 грн. стягнути з відповідача [PERSON] . Також, просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, які складаються з судового збору 1678,50 грн., 39 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу, та 7000,00 грн. - проведення експертизи вартості збитку. Ухвалою суду від 27.06.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд на 01.08.2023 р. 19.07.2023 р. до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг» позов не визнав, зазначив, що гр. [PERSON] , під час укладення обов`язкового договору страхування цивільно-правової відповідальності самостійно вніс інформацію, що транспортний засіб «Ford Transit» д.н. [NUMBER] не підлягає обов`язковому технічному контролю. Обов`язковою умовою є його експлуатація особами, відповідальність яких застрахована, та за умови, що транспортний засіб допущений до дорожнього руху. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому руху допускаються транспортні засоби, які підлягають обов`язковому технічному контролю, які пройшли такий контроль. Відповідно до лист Головного сервісного центра МВС в м. Києві, транспортний засіб «Ford Transit» д.н. [NUMBER] , тип - вантажний фургон (пікап), вантажопідйомність 0,79 тони, підлягає обов`язковому технічному контролю один раз на два роки. Отже, [PERSON] при укладенні поліса зазначив неправдиві відомості, і такий технічний контроль не проходив, а отже експлуатація автомобіля була заборонена. Тому, автомобіль неможливо вважати забезпеченим. В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТДВ «Страхова група «Оберіг» про визнання недійсним полісу, яким була забезпечена відповідальність водія транспортного засобу «Ford Transit» д.н. [NUMBER] . Також, відповідач не погоджується із заявленим розміром страхового відшкодування, оскільки у наданому позивачем висновку експерта в порушення ч. 5 ст. 106 ЦПК України не вказано, що він підготовлений для подання до суду, експерт вручну змінював значення, розрахунок зроблено не на дату ДТП, а на дату огляду 14.12.2022 р. Крім того, у висновку безпідставно враховано суму ПДВ, а також суму втрати товарної вартості 8632,95 грн., які не відшкодовуються страховою компанією. Згідно зі звітом, підготовленим суб?єктом оціночної діяльності для страхової компанії, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 106101,94 грн. Також, позивачем не враховано суму франшизи 2500,00 грн. У відзиві відповідач просив зупинити провадження у цій справі до розгляду справи в Голосіївському районному суді м. Києва про визнання недійсним полісу. 01.08.2023 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON] 03.08.2023 р. надійшли додаткові письмові пояснення ТДВ «Страхова група «Оберіг», у яких відповідач посилався на судову практику щодо справ, про визнання недійсним полісу. 19.09.2023 р. надійшов відзив від [PERSON] , у якому він позов не визнав, зазначив, що поліс є чинним, а тому транспортний засіб є забезпеченим і в першу чергу відшкодувати шкоди повинна страхова компанія. Позивач не довів, що вчинив всі необхідні дії для отримання страхового відшкодування. У висновку експерта не вказано, що він підготовлений для подання до суду, огляд автомобіля проведено лише 14.12.2022 р., а ДТП відбулось 25.11.2022 р. Вважає обґрунтованим звіт, наданий страховою компанією. В судовому засіданні 19.09.2023 р. судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» та представника відповідача [PERSON]. про зупинення провадження у справі, оскільки відсутні підстави, які би об`єктивно унеможливлювали розгляд цієї справи. Оголошено перерву для виклику судового експерта. В судовому засіданні 07.11.2023 р. судом допитано судового експерта, повторне клопотання про зупинення провадження у справі залишено без розгляду, і завершено розгляд справи. В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали з викладених у позові підстав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві. Представник ТДВ «Страхова група «Оберіг» в судові засідання 01.08.2023 р. та 19.09.2023 р. не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання 07.11.2023 р. представник ТДВ «Страхова група «Оберіг» також не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 06.11.2023 р. надійшла заява від представника про відкладення судового засідання, оскільки вказаний представник приймає участь у іншому судовому засіданні. Надаючи оцінку доводам вказаної заяви, суд звернув увагу, що в попередніх двох засіданнях представник ТДВ «Страхова група «Оберіг» був відсутній, і про причини неявки суду не повідомляв. Доказів того, що відповідач, як юридична особа, з урахуванням ч. 3 ст. 58 ЦПК України, не має можливості забезпечити присутність в судовому засіданні уповноваженого представника в порядку самопредставництва або представництва, суду не надано. Крім того, представник відповідача не був позбавлений права заявити про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, однак таких клопотань не надходило. Тому, суд вважав, що відповідачем не обґрунтовано належним чином поважність причин неявки в судове засідання, а отже відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, аргументи учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 25.11.2022 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача - «Renault Megane» д.н. [NUMBER] , та автомобіля відповідача [PERSON] - «Ford» д.н. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2023 р. за фактом вказаного ДТП, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з полісом № 208914197, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг», дія страхового полісу з 10.05.2022 по 09.05.2023 р., страхова сума 130 000,00 грн., франшиза - 2500,00 грн., страхувальник - [PERSON] . У графі «чи підлягає ТЗ обов`язковому технічному контролю», наявна позначка ХХХ. Позивач звернувся до страхової компанії відповідача для отримання страхового відшкодування. Відповідно до актів огляду транспортного засобу від 25.11.2022 р. та 30.11.2022 р., автомобіль позивача був оглянутий представником страхової компанії. Згідно зі звітом № 127214 від 29.01.2023 р., наданим представником відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг», замовник - ТОВ «Едак», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Megane» д.н. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 106101,91 грн., в тому числі ПДВ 9631,43 грн. Відповідно до листа Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві Головного сервісного центра МВС в м. Києві, транспортний засіб «Ford Transit» д.н. [NUMBER] , тип - вантажний фургон (пікап), вантажопідйомність 0,79 тони, підлягає обов`язковому технічному контролю один раз на два роки. Станом на 25.11.2022 р. інформація про протокол ОТК - відсутня. Виплату страхового відшкодування відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг» - не здійснив. У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 752/3725/23 за позовом ТДВ «Страхова група «Оберіг» до [PERSON] про визнання недійсним поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з висновком № 16 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, складеного 23.12.2022 р. судовим експертом [PERSON]., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Megane» д.н. [NUMBER] становить 159216 грн. 92 коп.; вартість матеріального збитку - 167849,87 грн., дата оцінки - 25.11.2022 р. У висновку вказано, що судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384,385 КК України. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] пояснив, що вказаний висновок він виконав на замовлення позивача на підставі договору. При огляді автомобіля був присутній аварійний комісар страхової компанії, про що зазначено в протоколі огляду, а також направлялось повідомлення про дату і час огляду [PERSON] , який на огляд не прибув. Вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 159216 грн. 92 коп. є сумою без врахування втрати товарної вартості, а сума 167849,87 грн. - з урахуванням втрати товарної вартості. Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу для автомобілів і складників, строк експлуатації яких до 7 років - дорівнює «0», і оскільки строк експлуатації автомобіля позивача - до 7 років, то такий коефіцієнт приймався як «0». Сума ПДВ експертом не включалась до розрахунку відновлювального ремонту, а у калькуляції ремонту врахована дилерська надбавка 20 % на запчастини, оскільки це є обов`язковою умовою придбання запчастин у офіційного дилера. Однак, це не є сумою ПДВ, яка у разі необхідності розраховується і вказується по іншому. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 3 ст. 991 ЦК України, рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені статтею 37.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Статтею 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Загальні вимоги до змісту висновку експерта вказані у частинах 6, 7 ст. 102 ЦПК України, згідно з якими У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Відповідно до частин 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає, що позивачем доведено завдання йому шкоди внаслідок ДТП винними діями відповідача [PERSON] . В силу договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № 208914197)відповідач ТДВ «СК «Оберіг» є відповідальним за шкоду, заподіяну забезпеченим транспортним засобом. При цьому, суд наголошує, що поліс був чинним на момент ДТП, на даний час недійсним не визнаний, а тому суд відхиляє доводи страхової компанії, що транспортний засіб відповідача не можна вважатись забезпеченим. На підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди позивач надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, складений 23.12.2022 р. судовим експертом [PERSON]. Суд приймає вказаний висновок на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля, оскільки його зміст загалом відповідає вимогам статей 102 та 106 ЦПК України. Лише та обставина, що у висновку не вказано, що він підготовлений для подання до суду, як це передбачено ч. 5 ст. 106 ЦПК України, не свідчить про недопустимість або недостовірність вказаного доказу. Крім того, в судовому засіданні був допитаний судовий експерт [PERSON] , який надав пояснення на питання учасників справи щодо проведеної експертизи, та порушень вимог законодавства при проведенні експертизи судом не встановлено. Також, як слідує з висновку і пояснень експерта в засіданні, ним не було враховано суму ПДВ до вартості відновлювального ремонту, як на цьому наполягають відповідачі; коефіцієнт фізичного зносу не розраховується у цьому випадку у відповідності до чинної методики та з урахуванням строку експлуатація автомобіля; вартість відновлювального ремонту становить 159216 грн. 92 коп.; вартість матеріального збитку - 167849,87 грн. (з урахуванням втрати товарної вартості). У висновку вказано, що датою оцінки є 25.11.2022 р. - дата ДТП. Тому, у суду відсутні підстави не погодитись із висновком судового експерта, і доказів на його спростування відповідачами не надано. Суд відхиляє наданий страховою компанією звіт № 127214 від 29.01.2023 р., наданий відповідачем ТДВ «Страхова група «Оберіг», оскільки замовником такого звіту є ТОВ «Едак», а не відповідач. Крім того, суд надає перевагу висновку, наданому позивачем, оскільки він підготовлений судовим експертом і є експертним дослідженням, а наданий звіт відповідача є лише висновком спеціаліста. При цьому, з метою спростування експертного висновку, наданого позивачем, клопотання про призначення у справі додаткової чи повторної судової експертизи відповідачами не заявлялось. Отже, відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг» неправомірно не здійснює виплату на користь позивача суми страхового відшкодування, наявність будь-яких законних підстав для відмови у виплаті відшкодування, відповідачем не доведено. Таким чином, відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг» є відповідальним за заподіяну позивачу шкоду у межах ліміту страхового відшкодування (без урахування втрати товарної вартості), який з вирахуванням франшизи складає 127 500,00 грн., і підлягає стягненню з відповідача. Тому, позов в цій частині слід задовольнити частково, без урахуванням суми франшизи. Відповідач [PERSON] є відповідальним за заподіяну позивачу шкоду у сумі різниці, між вартістю відновлювального ремонту (з урахуванням втрати товарної вартості) і лімітом страхового відшкодування, що в межах заявлених позовних вимог складає 37849,87 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів в частинах на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених вимог. Крім того, позивачем заявлено до компенсації 39000 грн. за надання йому правничої допомоги, та 7000,00 грн. витрати на залучення експерта. На підтвердження суми правової допомоги надано: Договір про надання правової допомоги від 30.05.2023 р. з АБ «Петронюк та партнери», Додаток № 1 до договору у якому вказана фіксована сума гонорару 39000,00 грн.; акт приймання передачі виконаних робіт від 08.06.2023 р. на суму 39000,00 грн., що складається з: консультації - 3000,00 грн., ведення справи в суді - 15 000,00 грн., підготовка позову, виготовлення копій доказів, збір документів та доказів - 10 000, визначення позиції - 5000,00 грн., вивчення матеріалів 5000,00 грн., подання позову 1000,00 грн.; квитанція про оплату правової допомоги на суму 39000,00 грн. Відповідачі заперечили, щодо суми наданої правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку заявленій сумі витрат на правничу допомогу у сукупності зі складністю справи та обсягом правничої допомоги, суд вважає обґрунтованими такі суми: 3000,00 - консультація, 15 000,00 грн. за ведення справи, та 5000,00 грн. за складання позову. Інші види робіт, такі як визначення позиції, збір доказів і виготовлення копій документів, вивчення матеріалів, подання позову, суд вважає недоведеними, та такими, що не стосуються цієї справи. Отже, обґрунтованою до стягненню є сума правничої допомоги 23 000,00 грн. в рівних частинах з відповідачів по 11 500,00 грн. Водночас, суму правничої допомоги з відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» слід зменшити пропорційно до задоволених позовних вимог, та стягнути 11270,00 грн. Також, відповідно до ст. 139 ЦПК України, суд стягує з відповідачів витрати на залучення експерта в розмірі 3500,00 грн. - з відповідача [PERSON] , та 3430,00 грн. (пропорційно до задоволених вимог) до ТДВ «Страхова група «Оберіг». На підставі викладеного та

Outcome: partial