Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

04.05.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Дик С.І. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] у селі Тершів Старосамбірського району Львівської області помер дідо позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку зі спорудами за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті з [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані: дочка - [PERSON] , 1954 року народження, зять - [PERSON] , 1953 року народження, внук - [PERSON] , 1978 року народження, внук - [PERSON] , 1986 року народження. Оскільки заповіту [PERSON] не склав то дочка останнього, [PERSON] , як спадкоємець першої черги, яка проживала із спадкодавцем на момент смерті, спадщину після його смерті прийняла, проте спадкових прав не оформила. Вказує, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: чоловік - [PERSON] , 1953 року народження, син [PERSON] , 1978 року народження, син [PERSON] , 1986 року народження, та оскільки заповіту [PERSON] не склала то чоловік останньої, [PERSON] , як спадкоємець першої черги, який проживав із спадкодавцем на момент смерті, спадщину після її смерті прийняв, проте спадкових прав не оформив. Зазначає, що [INFO] у селі Тершів Старосамбірського району Львівської і області помер батько позивача, [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: син [PERSON] , 1978 року народження, син [PERSON] , 1986 року народження. Заповіту від його імені Тершівська сільська рада не посвідчувала. Крім того вказує, що згодом, померли і інші члени сім`ї - [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] помер [INFO] . Разом з тим, вказує, що будучи дочкою померлого [PERSON] та маючи право на спадкування за законом, позивач звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області за місцем відкриття спадщини з приводу оформлення своїх спадкових прав, на підставі якої було відкрито спадкову справу у спадковому реєстрі. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначивши при цьому у листі №396/02-14 від 25.04.2023р., що у спадкове майно входять житловий будинок [ADDRESS] та земельна частка (пай) площею 0,36 Га, що розташована на території села Тершів Самбірського району Львівської області, проте, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на майно та докази належності цього майна померлому, то Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно. Рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду. Враховуючи наведене, оскільки, відсутні будь-які законні способи оформлення права власності на житловий будинок, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказаний житловий будинок. Ухвалою судді від 22.05.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 17.10.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Дик С.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник позивача - адвокат Дик С.І. подала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від міського голови І.Трухима надійшло клопотання, в якому просить справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову, проте частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , належав [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується виписками з погосподарських книг від 23.10.2019 №2 за 1996-2000, від 06.07.2022 №4 за 1991-1995 року (а.с.30,31). Проте право власності на дане нерухоме майно за життя [PERSON] належним чином оформлено не було. У реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не зареєстровано, що підтверджується копією довідки Самбірського МБТІ №796 від 06.07.2022( а.с.28). [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.13). Згідно копії довідки №374 від 06.07.2022р. Тершівського старостинського округу виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області Товарницький Дмитро Миколайович проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: дочка - [PERSON] , 1954 року народження, зять - [PERSON] , 1953 року народження, внук - [PERSON] ,1978 року народження, внук - [PERSON] , 1986 року народження. Заповіту від його імені Тершівська сільська рада не посвідчувала. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за параметром запиту [PERSON] дата смерті [INFO] - за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.54,55). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання цим кодексом чинності у даних правовідносинах слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.). Згідно статті 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до статті 529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог статті 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи наведене та оскільки [PERSON] була дочкою та спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.09.1984(а.с.17) та копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23.02.1974 (а.с.18), вона є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, в результаті чого стала володільцем вказаного житлового будинку в цілому. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] (а.с.15). Згідно довідки №379 від 14.07.2022 Тершівського старостинського округу виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: чоловік - [PERSON] , 1953 року народження, син [PERSON] , 1978 року народження, син [PERSON] , 1986 року народження. Заповіту від її імені Тершівська сільська рада не посвідчувала. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за параметром запиту [PERSON] дата смерті [INFO] - за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.52,53) Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.19). Відповідно до копії довідки №379 від 14.07.2022 Тершівського старостинського округу виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: син [PERSON] , 1978року народження, син [PERSON] , 1986року народження. Заповіту від його імені Тершівська сільська рада не посвідчувала. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27.07.2016, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.21) який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та в зазначеному житловому будинку був зареєстрований його брат [PERSON] , 1986року народження, що підтверджується копією довідки №390 від 18.07.2022 Тершівського старостинського округу виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.1978 ( а.с.22,23) Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за параметром запиту [PERSON] дата смерті [INFO] - за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.88,89) Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.19), який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та в зазначеному житловому будинку був зареєстрований один, що підтверджується копією довідки №391 від 18.07.2022 Тершівського старостинського округу виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.25) Як вбачається і копії матеріалів спадкової справи №104/2023 до майна померлого13.09.2006 [PERSON] , дочка останнього звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті останнього, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] та земельна частка (пай) площею 0,36 га проте листом №396/02-14 від 25.04.2023 нотаріус повідомила останню про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно та докази належності цього майна померлому, Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадане майно. Рекомендовано звернутись за захистом своїх прав до суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень статті1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Таким чином, оскільки на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані чоловік - [PERSON] , сини [PERSON] і [PERSON] , які вважаються такими, що прийняли спадщину в результаті чого стали володільцями вказаного житлового будинку по 1/3 частині. У зв`язку з наведеним, після смерті батька позивачки [PERSON] - [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину спірного майна: будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями майна [PERSON] були його сини [PERSON] і [PERSON] , які на монет смерті проживали та буди зареєстровані разом з батьком, а відтак спадщину прийняли, та позивачка по справі яка звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Відтак, кожному з дітей [PERSON] належить по 1/3 частині спадкового майна покійного, тобто по 1/9 частині житлового будинку [ADDRESS] . Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на зазначену частку вищевказаного спадкового майна за позивачкою у порядку спадкування. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та виходячи із меж заявлених позовних вимог, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що є правові підстави для задоволення позову частково та визнання права власності за позивачкою [PERSON] на 1/9 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: partial