Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АО/3784751, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «BMW-520». Договір було укладено відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон). Позивач зазначає, що 01.05.2020\~року о\~20\~год.\~45\~хв на\~вул.\~Болгарська у\~с.\~Великий Буялик\~Іванівського району\~Одеської області,\~ [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «BMW 520» номерний знак [NUMBER] та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21074 реєстраційний номерний знак [NUMBER] , після чого самовільно залишив місце ДТП. Згідно з постановою Іванівського районного суду від 19.05.2020 (справа №499/412/20), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю ВАЗ 21074 (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.05.2020 року, звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] вих. №3824 від 25.05.2020 року, акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) №00353927 від 02.06.2020 року, страхового акту №00353927 від 12.06.2020 року позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 898,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №156318 від 16.06.2020 року. Як вбачається з постанови Іванівського районного суду від 19.05.2020 року (справа №499/412/20), під час скоєння ДТП [PERSON] перебував у стані сп`яніння. Позивач посилається на підпункт "а" пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961 IV, згідно якої Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також покликається\~на підпункт\~"в"\~пункту 38.1.1.\~ст.\~38\~Закону №1961\~IV\~ Страховик,\~після виплати\~страхового відшкодування,\~має право\~подати регресний\~позов до\~Страхувальника або\~водія забезпеченого\~транспортного засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~якщо він\~після дорожньо-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно бо встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Також позивач зазначає, що відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, зважаючи на викладене вище, до ПрАТ «СК «УНІКА» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 21074 (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.05.2020 року в с. Великий Буялик Іванівського району (тепер Березівського) Одеської області. З огляду на наведене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» сплачене страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 19898,22 грн. та витрати на сплату судового збору. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 11.10.2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, однак, в позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] , який належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку із чим, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено з постанови Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2020 року (справа №499/412/20) [PERSON] 01.05.2020 р керував автомобілем БМВ-520 в стані алкогольного сп`яніння, згідно медичного огляду від 01.05.2020, зазначеними діями порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, 01.05.2020 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не зупинився та залишив місце ДТП в результаті чого порушив п.2.10 А Правил дорожнього руху, 01.05.2020 року під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не завдасть перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого скоїв зіткнення з стоячим автомобілем ВАЗ 01074, під керуванням [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху. Згідно із цією постановою суду, [PERSON] визнано винним\~у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до полісу №АО/3784751 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «BMW-520» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застрахована ПрАТ «СК\~«Уніка» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. та франшизою - 1000 грн. 13.05.2020 року ГУНП в Одеській області подало у ПрАТ «СК\~«Уніка» заяву про виплату матеріального збитку. Згідно із страховим актом затвердженим 12.06.2020 року сума страхового відшкодування становить 19898,22 грн.. Відповідно до платіжного доручення №156318 від 16.06.2020 року, ПрАТ «СК «Уніка» виплатила ГУНП в Одеській області 19898,22 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Статтею\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. в) п. 38.1.1 ч. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З огляду на те, що ПрАТ «СК\~«Уніка» відшкодувало завдану майнову шкоду потерпілому, а вина відповідача за ст. 122-4, ст.\~124, ч. 1 ст.\~130 КУпАП\~встановлена постановами суду, то у позивача на підставі абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1.\~ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виникло право вимоги до відповідача, як до особи, яка заподіяла шкоду, про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) в межах виплаченого страхового відшкодування. Оцінюючи зібрані в справі докази у їх сукупності, а також те, що страховик після виплати страхового відшкодування потерпілій особі має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, враховуючи, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" належить стягнути виплачене страхове відшкодування у розмірі 19898,22 грн. Крім того, згідно з\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №002223. А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2270 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved