Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У червні 2023 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 1 жовтня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОТП Лізинг ТОВ було укладено генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2. 27 березня 2020 року було укладено додаткову угоду щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів № 286/20-Т/Ц2/750, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь яке пошкодження або знищення автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200 БН [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 8 травня 2020 року по вул. Казиміра Малевича, 86 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів TOYOTA Land Cruiser 200 БН [NUMBER] під керуванням [PERSON] та LEXUS NX 200, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Вказана ДТП сталася у зв`язку з порушенням [PERSON] ПДР. В результаті ДТП автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200 БН [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно Звіту № 62303 від 21.05.2020 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 132773,36 грн.. Проте, відповідно до рахунку № 001726 від 08.05.2020, наданого ТОВ «Беставтосервіс» вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 165768,72 грн.. Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував потерпілому витрати на ремонт автомобіля. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу LEXUS NX 200, державний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПрАТ «УПСК», яке в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 125742,63 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу на пошкоджений ТЗ. Таким чином, невідшкодованою частиною збитку залишається сума 40026,09 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи той факт, що страховий випадок стався 08.05.2020, строк позовної давності закінчився 08.05.2023, однак, у зв`язку із указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк загальної позовної давності, який передбачений відповідно до ст. 257 ЦК України, в межах якого обчислюється строк позовної давності при зверненні до суду з відшкодуванням шкоди в порядку регресу продовжено, і позивач може звернутися з таким позовом і після закінчення дії воєнного стану. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 40026,09 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 3 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 56-57). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні 6 листопада 2023 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 жовтня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОТП Лізинг ТОВ було укладено генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 (а.с. 11-15). 27 березня 2020 року було укладено додаткову угоду щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів № 286/20-Т/Ц2/750, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь яке пошкодження або знищення автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200 БН [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 16-17). 8 травня 2020 року по вул. Казиміра Малевича, 86 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів TOYOTA Land Cruiser 200 БН [NUMBER] під керуванням [PERSON] та LEXUS NX 200, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 18, 21-22, 23). Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 червня 2020 року, яка набрала законної сили 23.06.2020, відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с. 24-25). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 червня 2020 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача [PERSON] визнано винуватою у дорожньо-транспортній пригоді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль TOYOTA Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копіями схеми місця ДТП від 08.05.2020 (а.с. 23) відповіді від НПУ (а.с. 21-22), фото автомобіля (а.с. 38). 8 травня 2020 року водій автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 18). Згідно Звіту № 62303 від 29.05.2020 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 188704,86 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 125742,63 грн. (а.с. 28-36). Проте, відповідно до рахунку № А-001726 від 08.05.2020, наданого ТОВ «Беставтосервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Land Cruiser 200, державний номерний знак [NUMBER] становить 165768,72 грн. (а.с. 41). Позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на підставі Рахунку № А-001726 від 08.05.2020 (а.с. 41), та страхового акту № 006.01544320-1 від 24 червня 2020 року (а.с. 26) здійснено розрахунок страхового відшкодування, який становить 165768,72 грн.(а.с. 27). 29 травня 2020 року ОТП Лізинг ТОВ сплатило ТОВ «Беставтосервіс» за ремонт пошкодженого після ДТП автомобіля 165768,72 грн., в тому числі ПДВ 27628,12 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 16889 від 29 травня 2020 року (а.с. 42) Відповідно до копії платіжного доручення № 32608646 від 25 червня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» сплатило ОТП Лізинг ТОВ за ремонт пошкодженого автомобіля 165768,72 грн. (а.с. 43). Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісу ОСЦПВ АО003883937 (а.с. 44). Крім того, між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] 28.05.2019 року укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 047/323/003455. 3 вересня 2020 року ПрАТ «УПСК» на підставі претензії позивача виплатило страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого полісом АО003883937 в розмірі 100000 грн. (а.с. 45, 47). 11 вересня 2020 року ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування, передбачене договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 047/323/003455 від 28.05.2019 року, укладеного між ПрАТ «УПСК» та відповідачем, в розмірі 25742,63 грн. (а.с. 46, 48). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 від 1 жовтня 2019 року (розділ Загальні умови та визначення) страхове відшкодування - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов Договору при настанні страхового випадку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісу ОСЦПВ АО003883937 (а.с. 44) та укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 047/323/003455 від 28.05.2019 року. 3 вересня 2020 року та 11 вересня 2020 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі претензій позивача виплатила страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. та 25742,63 грн., відповідно (а.с. 47, 48). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, беручи до уваги те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виконало свої зобов`язання за Договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі ТОВ «ОТП Лізинг» завданих збитків у повному обсязі в розмірі 165768,72 грн., ПрАТ «УПСП» на підставі заяви позивача виплатило ПрАТ «СК Арсенал Страхування» страхове відшкодування в розмірі 125742,63 грн., суд приходить до висновку, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 40026,09 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] , як особи яка завдала шкоду. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved