Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що КП «ГЖК» засноване на праві власності Южненської міської територіальної громади та здійснює свою діяльність на підставі і відповідно до чинного законодавства України, а також Статуту затвердженого рішенням Южненської міської ради №1366-VI від 12.02.2015. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (на ліжко-місці). КП «ГЖК» є балансоутримувачем, який здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно рішення ЮМР Одеської області №838-VII від 12.12.2017 «Про закріплення на праві господарського віддання за комунальним підприємством «Готельно-житловий комплекс» малосімейний гуртожиток. З 2017 року відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає. Його особисті речі в вищезазначеній квартирі відсутні, суми за утримання багатоквартирного будинку (квартирою) не сплачує, у зв`язку з чим станом на 26.07.2023 за ним рахується заборгованість у розмірі 14187,96 грн. Ніяких заяв стосовно збереження житла (приміщення) за вищезазначеною адресою від нього не надходило. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк протягом десяти днів для усунення недоліків. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 12.09.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що індекс 3 поряд з номером квартири означає ліжко-місце та просила визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою (ліжко-місцем), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, із заявами та клопотаннями не звертався. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. КП «ГЖК» засноване на праві власності Южненської міської територіальної громади та здійснює свою діяльність на підставі і відповідно до чинного законодавства України, а також Статуту затвердженого рішенням Южненської міської ради №1366-VI від 12.02.2015, що підтверджується копією статуту (а.с.5-12). КП «ГЖК» є балансоутримувачем, який здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно рішення ЮМР Одеської області №838-VII від 12.12.2017 «Про закріплення на праві господарського віддання за комунальним підприємством «Готельно-житловий комплекс» малосімейний гуртожиток, що підтверджується копією відповідного рішення, що знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (на ліжко-місці) (а.с.15). Відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає та його особисті речі в вищезазначеній квартирі відсутні, що підтверджується актом про фактичне не проживаючих від 12.07.2023 (а.с.17). Суми за утримання багатоквартирного будинку (квартирою) [PERSON] не сплачує, у зв`язку з чим станом на 26.07.2023 за ним рахується заборгованість у розмірі 14187,96 грн., що підтверджується довідкою №84 від 26.07.2023 (а.с.16). Свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] в судовому засіданні пояснив, що заселився у вказану квартиру у 2006 році, але відповідач там вже не проживав, вони з ним особисто не знайомі. Про те, що він там зареєстрований дізнався лише в 2017 році. Крім того, повідомив, що про наявність спорів щодо даної квартири йому невідомо, підприємство не чине йому перешкоди у користуванні зазначеною квартирою. Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрований у зазначеній квартирі, позивач несе додаткові витрати, а саме на оплату комунальних платежів, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою, що призводить до матеріальних витрат. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно правової позиції Верховного Суду у справі\~№ 209/2642/18 від 09.12.2020\~при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Згідно ст.71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за наявності одночасно двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого непроживання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства «Готельно-житловий комплекс» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved