Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] в сумі 1152,70 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач отримує на підставі відкритого особового рахунку електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , однак несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує надані послуги, через що має заборгованість за період з 01 листопада 2018 року по 01 січня 2019 року у розмірі 1152,70 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . 26 червня 2023 року відповідач надав відзив на позов, в якому позов не визнав, посилаючись на те, що через відсутність інформації в особистому кабінеті щодо заявлених показників споживання, відсутність платіжних квитанції щодо сплати спожитої електричної енергії, та періодичне зазначення позивачем інформації , що не відповідає дійсності, в неї наявні обґрунтовані сумніви в частині наявного розрахунку заборгованості. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач позов не визнала з підстав викладених у відзиві. Пояснила суду, що в її квартирі мешкали до 24.02.2022 року родичі, які наполягали на тому, що своєчасно та в посному обсязі сплачували за використану електроенергію. Однак, з огляду на те, що наразі вони в місті відсутні, документів про оплату не надали, у неї є сумніви щодо наявності заборгованості. Також відповідач послалася на те, що в період 2022 -2023 роки, позивачем в особистому кабінеті зазначалися показники, що не відповідають дійсності, через що вона неодноразово зверталася до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з приводу корегування показів. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] на підставі договору № 520701066 про користування електричною енергією від 11.10.2016 року надавалася електрична енергія за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.12 ПРРЕЕ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. П.п.1),2),8) п.5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію. За період з 01 листопада 2018 року по 01 січня 2019 року згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] становить 1152,70 гривень. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона( постачальник) зобов`язана надавати іншій стороні (абоненту) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов`язаний сплачувати вартість прийнятих ресурсів та виконувати передбачений договором режим їх використання. Згідно з ч. 3\~ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. За змістом ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до стст.7780 ЦПК докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми. У ч. 13 постанови Пленуму ВС України N 5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстав позову). Тому, вирішуючи питання про виклик свідків, в усіх випадках потрібно вимагати від сторін пояснення, які саме обставини вони можуть підтвердити. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Суд не має приймати доказів, які не стосуються справи і предмета доказування; одержаних з порушенням порядку, встановленого законом, або доказів, якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи. Відповідачем жодних доказів на спростування наявного розрахунку заборгованості не надано, а долучене до відзиву листування щодо корегування показань , не стосується періоду позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 1152,70 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved