Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 05 жовтня 2023 [PERSON] звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що 17.02.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому в них [INFO] народився син - [PERSON] . Позивач зазначає, що з відповідачем проживають окремо з червня 2022 року, усі обов`язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Вказує про збільшення матеріальних витрат на дитину, у зв`язку із підготовкою до школи, придбанням одягну, канцелярії, книг. Зазначає, що син відвідує гурток «Академія народного футбольного клубу «Ураган», вартість зайнять якого складає 500 грн., до того ж її заробіток на даний час є мінімальним та періодичним, тому необхідний рівень фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини вона одна забезпечити не зможе. Окрім цього, позивач здійснює догляд за своєю бабусею, яка проживає разом із нею та потребує опіки. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, 19.10.2023 року подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх доходів. крім того відповідач 25.10.2023 року до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що добровільно надає кошти на розвиток дитини, зокрема на відвідування футболу, купує необхідний одяг. Вважає необґрунтованим твердження позивачки про стягнення з нього аліментів у частці від заробітку, оскільки не має сталого доходу. Тому просив частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в меншому розмірі частки від доходів, а саме 15%, ніж просить позивачка, або змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 3000 грн. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.10.2023 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.02.2018 року Єзупільською селищною радою Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 1 (а.с.6). В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 12.07.2018 року серія [NUMBER] , який на даний час зареєстрований (згідно копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/007608571 від 21.09.2023 року) та проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 7-8). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Відповідно до ч.1ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1ст.5\~ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст.12,81,82\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Положеннями ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1,2\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2ст.\~182\~цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України). Ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). Таким чином, суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Згідно з вимогами ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідач [PERSON] є фізично здоровий, працездатний, інших дітей на утриманні немає, згідно відомостей про роботу з трудової книжки, офіційно не працює. Оскільки дитина проживає разом з матір`ю, позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, суд дійшов висновку про визначення способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на її утримання, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, враховуючи рекомендований розмір, визначений законодавством, що забезпечить дитину встановленим прожитковим мінімумом, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на\~утримання малолітньої\~дитини:\~ [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.10.2023року. VІІ. Судові витрати. З ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст.4,5,12,13,81,82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial