Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

До Мар`їнского районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме:про встановлення факту належності правовстановлюючого документа Дана заява мотивована тим, заявник [PERSON] народилася [INFO] ,\~паспорт серії\~ [NUMBER] ,\~виданий Мар`їнським\~РВ УМВС\~України в\~Донецькій області,\~17.05.2001\~року та у 2023 році, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набула право виходу на пенсію при досягненні пенсійного віку - 60 років. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по [INFO] - не менше 30 років. З метою оформлення пенсії за віком, заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області ( через портал ПФУ), де при перевірці документів було виявлено відсутність печатки закладу «М.П.» (роботодавця) на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , від 31.08.1981 року, куди заявницю була прийнято на роботу. У зв`язку із вказаними невідповідностями та при підрахунку страхового стажу було з`ясовано, що зарахований стаж особи для призначення та нарахування пенсії не відповідає дійсності. Дана невідповідність також суттєво впливає на розмір нарахованої пенсії на теперішній час. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, інформований про судове засідання до суду не прибув. Згідно вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи належне повідомлення учасників справи, суд, приймає рішення про можливість розгляду справи у їх відсутність, остільки вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду справи. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, вивчивши зміст заяви заявника, дослідивши докази у цивільній справі, приходить до висновку про обгрунтованість та підстави до задоволення, з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі узв`язкузпораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно ст. 316 ЦПК України , заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом та належними доказами встановлено, [PERSON] , паспорт громадянина України\~серії [NUMBER] , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області, 17.05.2001 року та відповідно дотрудової книжки серії [NUMBER] .вбачається, що з 01.07.1980 року по 13.08.1981 рік [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , працювала у Мар`їнському міжколгоспному об`єднані Плодоовощпром, на посаді робітниці цеху №2. З 09.09.1981 року була прийнята в якості санітарки терапевтичного відділення у Єлизаветівськубца тимчасово, з 18.02.1983 року по 31.08.1990 було зараховано в штат на постійній основі. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на належне пенсійне забезпечення, проте зарахувати трудовий стаж за вказаною трудовою книжкою не можливо, у зв`язку з тим, що вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, яке допустило помилку, на сьогодні не існує. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника є обґрунтованими, доведеними і підтвердженими доказами у цивільній справі, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved