Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

05.06.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 березня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №122. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 2020 року. Останні роки стосунки між нею та відповідачем поступово погіршувались, що стало підставою для фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У них протилежні погляди на шлюб та сім`ю, взаєморозуміння повністю зникло, внаслідок чого виникають постійні сварки і жодного сімейного щастя. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач зазначає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є недоречним, оскільки вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. 06.06.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою від 07.06.2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Крім того, зобов`язано позивачку по справі надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб для залучення до матеріалів справи. 30.10.2023 року до канцелярії суду надано оригінал свідоцтва про шлюб. Ухвалою від 03.08.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Босенка К.В. задоволено та призначено сторонам у справі строк для примирення один місяць, зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення. Ухвалою від 09.10.2023 року поновлено провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. 12.10.2023 року до канцелярії суду надала заяву, якою просила суд, в зв`язку з неодноразовими неявками відповідача та його безпідставними заявами про перенесення судового засідання, слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Також своєю заявою від 03.08.2023 року просила суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Відповідачем та його представником до канцелярії суду було надано декілька клопотань про перенесення слухання справи та надання сторонам строку на примирення, а саме 13.07.2023 року, 31.07.2023 року та 03.08.2023 року, зі змісту яких вбачається, що відповідач бажає зберегти сім`ю та наполягає на розгляді справи за його участі. Проте в судові засідання, призначені на 09.10.2023 року, 12.10.2023 року та 08.11.2023 року відповідач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили відзив на позов не надали. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 березня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №122 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 13 березня 2020 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року сторонам було призначено строк для примирення терміном один місяць. Суд вважає цей строк достатнім для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 31 травня 2023 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved