Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт її сумісного проживання разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та перебування її на утриманні чоловіка до моменту його смерті. Заяву мотивує тим, що вона народилась [INFO] в м. Лисичанськ Луганської області, 22.04.1984 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] чоловік помер в м. Києві. Вона перебуває\~на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області і отримує пенсію за віком. 19.06.2023 року з наявними документами вона звернулася до Головною Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію в разі втраті годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Рішенням від 21.06.2023 року за № 121130003597 їй відмовлено у зв`язку з тим, що на дату звернення вона не набула пенсійного віку, а саме 60 років. Разом з тим відсутній документ про підтвердження перебування на утриманні померлого годувальника. 03.07.2023 року, після досягнення 60 років, вона звернулася до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області із письмовою заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію в разі втраті годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Рішенням від 05.07.2023 року за № 121130003597 їй відмовлено в здійсненні переходу на пенсію в разі втраті годувальника за померлого чоловіка [PERSON] , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт перебування на утриманні чоловіка, так як вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами. В рішенні зазначено, що в матеріалах пенсійної справи не долучено довідки про склад сім`ї померлого годувальника, документів про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. Отримати такі документи вона не має можливості, так як місце моєї реєстрації в паспорті зазначено: [ADDRESS] , а місце реєстрації чоловіка було: [ADDRESS] , хоча вони проживали разом в спільній квартирі. На даний час м. Лисичанськ Луганської області є тимчасово окупованою територією України, визначеною Переліком територій, на яких ведуть (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, а документи, які видають на окупованих територіях, не мають юридичної сили та не визнаються на території України, яка підконтрольна українській владі. До 02.03.2021 року вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де проживала з чоловіком та сином в їх спільній квартирі. Реєстрація підтверджується записом в домовій книзі, а 02.03.2021 року була вимушена зареєструватися за адресою проживання матері: [ADDRESS] , це було пов`язано з оформленням права на спадкування, відповідно була знята з реєстрації за попереднім місцем р проживання, хоча фактично проживала там з чоловіком. Протягом усього спільного життя з [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Даний факт підтверджується поясненнями сусідки [PERSON] та подруги сім`ї [PERSON] . У зв`язку з початком 24.02.2022 року повно масштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, почалися бойові дії та деякі території областей були окуповані. В квітні 2022 року м. Лисичанськ постійно обстрілювався російськими військовими, згодом місто було оточене, а 03.07.2022 року повністю окуповане. Зважаючи на таку ситуацію вона з чоловіком була вимушена покинути місце їх проживання та переїхати до м. Кропивницький Кіровоградської області, зареєструватися як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 28.04.2022 року № 3504-5001410100. Чоловікові запропонували роботу в місті Києві, куди він і поїхав, працював не за трудовим договором, де вимушений був зареєструватись як внутрішньо переміщена особа. Вона не мала змоги поїхати з чоловіком до Києва, оскільки доглядала за хворою матір`ю, якій 85 років і повторно переїжджати з нею було небезпечно, вони залишилися в місті Кропивницькому. З чоловіком вона постійно підтримувала сімейні стосунки, чоловік матеріально допомагав, так як вона перебувала на його утриманні, оскільки не працювала, отримувала пенсію в розмірі 3\~566,23 грн. і допомогу на проживання внутрішньо переміщеної особи, вони постійно відвідували один одного. [INFO] чоловік, перебуваючи в місті Києві, раптово помер. Наявність у її володінні документів [PERSON] підтверджує їх спільне проживання. Розмір пенсії чоловіка становив 11 000 грн., пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, вона знаходилась на його фактичному утриманні. В зв`язку із вказаними обставинами вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом з померлим годувальником і перебування на його утриманні. Ухвалою суду від 21.09.2023 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, заявник надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримання вимог заяви, представник заінтересованої особи причини неявки суду не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , шлюб реєструвався 22.04.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим міським ЗАГС м. Лисичанськ, актовий запис № 289. Як зазначає заявник до 02.03.2021 року вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де проживала з чоловіком та сином в їх спільній квартирі. Вказана обставина підтверджується записом в домовій книзі (а.с. 6-7), а 02.03.2021 року була вимушена зареєструватися за адресою проживання матері: [ADDRESS] , це було пов`язано з оформленням права на спадкування, відповідно була знята з реєстрації за попереднім місцем р проживання, хоча фактично проживала там з чоловіком, з яким вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Судом встановлено, що заявник перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області і отримує пенсію за віком в розмірі 3\~566,23 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6447 5647 9401 7417. Суд приймає до уваги пояснення заявника, що пенсія її чоловіка становила 11 000 грн., пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка і заявник знаходилась на його фактичному утриманні. На даний час м. Лисичанськ Луганської області є тимчасово окупованою територією України, визначеною Переліком територій, на яких ведуть (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, заявник зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 28.04.2022 року № 3504-5001410100. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ч.2 ст.315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту знаходження особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога надавалася годувальником, була для заявника постійним і основним джерелом засобів існування. При цьому одержання заявником пенсії (заробітної плати) не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні. Факт,\~про встановлення\~якого просить\~заявник,\~має для\~неї юридичне\~значення,\~оскільки це\~є підставою\~для \~реалізації нею\~своїх прав\~на оформлення\~пенсії по\~втраті годувальника\~і підтверджений\~в судовому\~засіданні наданими\~нею доказами,\~зокрема письмовими\~поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 17), які зазначили, що знають подружжя [PERSON] тривалий час, сім`я виїхала у більш безпечне місце і для утримання сім`є чоловік виїхав до м. Києва де раптово помер, вони проживали однією сім`єю, підтримували постійний зв`язок, вели спільне господарство. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved