Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

20 вересня 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.02.2022 між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, сторони фактично припинили спільне проживання. Відповідач належним чином не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягненнями ними трирічного віку, особистого доходу не має.Батько дітей самоусунувся, не допомагає у забезпечені необхідних умов життя та виховання дітей, матеріальної допомоги не надає, тим самим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Макарова А.Ф. правом на участь в судовому засіданні не скористались, остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Так, 12.02.2022 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб (а.с.13). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , про що складено Акт №3020063/00/UA/2021/476283 від 13.10.2021 у м. Плешев, Республіка Польща, та підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 17-18,19) та [PERSON] , [INFO] , про що складено Акт №3020063/00/ UA/142780 від 28.09.2022 у м. Плешев, Республіка Польща, та підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.21-22, 23). Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до норм\~СК України\~(ст.ст. 150, 180) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законом встановлено мінімальний розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка стягується у безспірному порядку 1/3 частини на двох дітей. Судовим розглядом встановлено, та відповідачем не спростовано, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання своїх малолітніх дітей не надає, крім того, останній є особою працездатного віку, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Відповідно до п.1. ч.1.\~ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду 20 вересня 2023 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з цієї дати. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного і

Outcome: approved