Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання у розмірі 65 452 грн. 15 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з Закону Україні «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про житлово комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.08.2023 у боржника виникла заборгованість в сумі 65 452 грн. 15 грн, що утворилася за період з 01.04.2017 по 31.07.2023 за адресою: [ADDRESS] . Відповідачкою [PERSON] подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що 17.05.2018 представниками КП «Харківські теплові мережі» за її заявою відключено постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт. Таким чином нарахування позивачем оплати за постачання гарячої води є незаконним. Позовні вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості з теплопостачання з 2017 року по жовтень 2020 року не підлягають задоволенню, т.я. відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію», вона, як працівник міліції, звільнений від служби за вислугу років користувалась 50 % знижкою плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством. З 07.11.2015 цей закон втратив чинність. Згідно рішення Конституційного суду від 22.05.2008 за № 10-рп/2008, зазначена норма з 22 травня 2008 року існує в такій редакції «Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива». Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно правові акти або їх окремі положення, що визначені неконстутиційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Пунктом 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» чинного на сьогодні ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Враховуючи викладене, сума заборгованості за теплопостачання за період з жовтня 2020 року по теперішній час складає 33277,88 грн - 50% =16638,94 грн. При цьому нею сплачено за рахунками позивача 6740 грн. Таким чином, сума заборгованості за теплопостачання, що підлягає стягненню складає 9 898 грн., в зв`язку з чим просить застосувати строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги частково в сумі 9898 грн. У судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, без фіксацій технічними засобами, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, згідно наданого суду відзиву просила застосувати строки позовної давності та стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. На підставі статей 211, 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 03.08.2023 № 02-22/3198 наданої КП «ХТМ» за адресою: [ADDRESS] зареєстрована: [PERSON] . Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу споживач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2017 по 31.07.2023 має заборгованість у сумі 65 452, 15 грн., особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до п.18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31 Законом України « Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною третью статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить застосувати строки позовної давності та стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від20 вересня 2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). 17.05.2018 представниками КП «Харківські теплові мережі» за заявою [PERSON] відключено постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт. Як убачається з матеріалів справи, позовна заява подана 12 вересня 2023 року. За таких обставин, підлягає застосуванню положення про загальний трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за вказаний період. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 11.09.2020, то трирічний строк позовної давності до цих позовних вимог сплив та у задоволенні таких вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліції», вона, як працівник міліції, звільнений від служби за вислугу років користувалась 50 % знижкою плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством. З 07.11.2015 цей закон втратив чинність, у зв`язку з чим особи, які мали право на пільги їх втратили, а аналогічних норм закон не містить Згідно рішення Конституційного суду від 22.05.2008 за № 10-рп/2008, зазначена норма з 22 травня 2008 року існує в такій редакції «Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива». Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно правові акти або їх окремі положення, що визначені неконстутиційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Пунктом 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» чинного на сьогодні ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Враховуючи викладене, сума заборгованості за теплопостачання за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року складає 33277,88 грн - 50% =16638,94 грн При цьому [PERSON] сплачено за рахунками позивача 6740 грн. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» частково, стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості з оплати послуг з теплопостачання за період з 01.10.2020 року по 01.08.2023 року у розмірі 9 898 грн. Так як, суд задовольняє позов частково, то з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у розмірі 402, 60 гривні (9898/ 65452, 15= 0,15; 2684 х 0,15=402,60 грн). Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial