Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 22 травня 1998 року. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось. У сторін діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, вони не можуть дійти спільної згоди при вирішенні елементарних побутових проблем, у зв`язку з чим постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Позивач зазначає, що вони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, тому він не вбачає подальших причин підтримувати сімейні відносини з відповідачкою. Оскільки сім`я розпалась, примирення між ними неможливе, останній просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у клопотанні просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов визнала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 травня 1998 року, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.10). У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, вони перестали розуміти один одного, на даний час сторони спільного побуту не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, про що свідчить його заява. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу у поданому клопотанні не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за позивачем на його клопотання. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved