Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

01 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про визнання незаконним та скасування наказів, стягнення середнього заробітку та за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі. В обґрунтування позову зазначено, що Позивач працював на посаді акумуляторника 5 розряду тролейбусного депо на КП «Одесміськелектротранс». Станом на час призначення його на посаду посадової інструкції для акумуляторника 5 розряду розроблено не було. Робочу інструкцію акумуляторника 5 розряду тролейбусного депо КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» розроблено на підставі Довідника кваліфікаційних характеристик працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336, та затверджено 11.11.2021 р. в.о. директора КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС». Вказана робоча інструкція підписана [PERSON] 12.11.2021 року. 05.09.2022 року керівництвом тролейбусного депо КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» було скликано працівників до актового залу, повідомлено про введення до штатної структури тролейбусного депо нових ділянок і посад, роздано надруковані заяви про переміщення до відповідної ділянки та посаду. Мотивацією керівництва було те, що нові ділянки і посади в них створені з метою підвищення продуктивності праці, удосконалення управлінської діяльності, вдосконалення та поліпшення умов праці, а тому всі працівники мають підписати заяви на переміщення. Після чого, позивачу було повідомлено, що за його посадою розроблено нову робочу інструкцію акумуляторника, затверджену 05.09.2022 року в.о. директора КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», з якою йому необхідно ознайомитись та поставити підпис про таке ознайомлення з метою подальшого виконання своїх робочих обов`язків за цією посадовою інструкцією. Переглянувши нову редакцію посадової інструкції позивач звернув увагу, що інструкція суттєво відрізняється від попередньої робочої інструкції, безпідставно розширює коло його обов`язків та не відповідає тим обов`язкам, що передбачені посадовою інструкцією від 11.11.2021 року, яка була розроблена на підставі Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників та згідно якої виконує свої посадові обов`язки та завдання позивач. Таким чином, враховуючи відмінність суті, прав та обов`язків посадової інструкції від 11.11.2021 року та посадової інструкції від 05.09.2022 року, невідповідність посадової інструкції від 05.09.2022 року вимогам Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, Позивач вважає, що відбулась зміна істотних умов праці працівника за новою робочою інструкцією акумуляторника 5 розряду заготівельної ділянки від 05.09.2022 року. З огляду на викладене, [PERSON] не погодився з новими умовами роботи за робочою інструкцією від 05.09.2022 року, відмовився ставити підпис про ознайомлення та продовжив працювати і виконувати свої посадові обов`язки згідно робочої інструкції акумуляторника від 11.11.2021 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] відмовився від підписання посадової інструкції від 05.09.2022 року керівництвом було проведено з ним ряд розмов 15.11.2022 р., 30.11.2022 р., 01.12.2022 р. та 19.12.2022 р. під час яких були намагання все таки схилити його до підписання робочої інструкції від 05.09.2022 р., від чого позивач категорично відмовлявся. При цьому, весь цей час продовжував працювати відповідно до вимог та положень посадової інструкції від 11.11.2021 року. Під час однієї з таких розмов, коли позивача викликало керівництво було складено акт від 30.11.2022 року про те, що [PERSON] отримав копію посадової інструкції від 05.09.2022 р. для ознайомлення. Акт позивач підписав з дописом, що отримав копію інструкції «для полной информации». Однак, саму робочу інструкцію від 05.09.2022 р. позивач жодного разу не підписував, категорично не погоджуючись з її положеннями, адже вважає її такою, що порушує його права як працівника та не відповідає вимогам Довідника КХП щодо прав та обов`язків робітничої посади акумуляторника 5 розряду. З 27.12.2022 року [PERSON] був відправлений роботодавцем на медичний огляд, а в результаті чого на лікарняний, який тривав по 11.01.2023 року. 01.02.2023 р. позивачу стало відомо про наказ № 24 від 31.01.2023 р. по особовому складу згідно з яким [PERSON] звільнено 01.02.2023 р. з посади акумуляторника 5 розряду заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. В наказі зазначено про невиконання позивачем план-завдання від 30.11.2022 року, яке він не отримував, суті якого не знав та за яке не розписувався. За невиконання цього завдання [PERSON] притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу від 19.12.2022 року № 573л, а саме за невиконання п.п. 2.1, 2.9-2.17 робочої інструкції від 05.09.2022 року. З наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача від 19.12.2022 р. [PERSON] ніхто не ознайомлював, пояснення не відбирались. Далі, зазначено, що 01.12.2022 р. [PERSON] отримав від майстра заготівельної ділянки друге план-завдання з обслуговування акумуляторних батарей, яке також не виконав, а тому систематично порушив п.п. 2.1, 2.9-2.13, 2.15, 2.17 робочої інструкції від 05.09.2022 р., а також підпунктів е), ж), п.п.3.1, 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників. Вказане план-завдання позивач також не отримував. Пояснення за результатами його невиконання також з позивача ніхто не відбирав. 12.01.2023 року за невиконання цього завдання [PERSON] притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу № 03л, з яким позивача ознайомлено не було. Також, в оскаржуваному наказі від 31.01.2023 року зазначено, що згідно графіку проведення перевірки ведення технічної документації виробничо-технічною службою від 28.12.2022 р., 27.012022 р. було проведено перевірку тролейбусного депо. Однак 28.12.2022 р. позивач не міг проходити перевірку через те, що знаходився на лікарняному з 27.12.2022 по 11.01.2023 року За результатами ніби то систематичного невиконання обов`язків [PERSON] звільнено з 01.02.2023 року з посади акумуляторника 5 розряду. Знаючи про позицію позивача та його категоричну незгоду з обов`язками, передбаченими посадовою інструкцією від 05.09.2022 р., керівництвом навмисно сформульовано в наказі від 31.01.2023 р. завдання по робочій інструкції від 05.09.2022 року з метою притягнення [PERSON] до відповідальності та звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Про свою незгоду з новою робочою інструкцію та про відмову її підписувати позивач багаторазово доповідав керівництву цеху, керівництву тролейбусного ДЕПО та директору відповідача як в усній, так і в письмовій формах. На протязі жовтня-грудня 2022 року позивач постійно звертався з доповідними до директора відповідача, в яких писав про незаконність нової редакції робочої інструкції акумуляторника розподільчої ділянки, та про її невідповідність Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників. При цьому, позивач працював як і раніше та виконував всі свої посадові обов`язки відповідно до робочої інструкції від 11.11.2021 р. Весь період роботи він відповідально ставився до виконання обов`язків, претензій з боку керівництва до виконання ним обов`язків згідно робочої інструкції від 11.11.2021 р. не було, до дисциплінарної відповідальності щодо її невиконання чи неналежного виконання не притягувався. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач просив визнати незаконними та такими, що підлягають скасуванню накази від 19.12.2022 року № 573л та від 12.01.2023 року № 03л про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган; Визнати незаконним звільнення [PERSON] та скасувати наказ по особовому складу від 31.01.2023 р. № 24 про звільнення [PERSON] з посади акумуляторника 5 розряду заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України; Зобов`язати КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» поновити [PERSON] на посаді акумуляторника 5 розряду заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо, про що внести відповідні відомості до трудової книжки позивача; Стягнути з КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 лютого 2023 року по день винесення рішення суду; В частині поновлення [PERSON] на посаді та виплати заробітної плати за один місяць допустити негайне виконання. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 21 квітня 2023 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що звільнення [PERSON] є об`єктивним, таким, що відповідає нормам діючого законодавства, а заявлений позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 27 квітня 2023 року та 01 червня 2023 року від представника Позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. В судових засіданнях за участю Позивача, його представника та представника Відповідача, 21 липня 2023 року, 31 липня 2023 року, 07 серпня 2023 року, 10 серпня 2023 року допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні 29 серпня 2023 року судом досліджені докази. 09 жовтня 2023 року від представника Позивача до суду надійшли письмова промова до судових дебатів. В судовому засіданні 08 листопада 2023 року представник Позивача та Позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] надано письмові дебати. Представник Відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. За змістом закону, звільнення працівника за п.3 ст.40 КЗпП України є крайньою мірою, коли подальше залишення на роботі порушника трудової дисципліни суперечить інтересам установи. При визначенні наявності вини працівника в невиконанні або неналежному виконанні обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку або посадовими інструкціями, необхідно враховувати об`єктивні причини. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23 постанови №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 19 жовтня 2016 року у справі N6-2801цс15, відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами 14 квітня 2021 року на підставі Наказу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № 183 трол. від 14.04.2021 року по особовому складу, [PERSON] прийнято в тролейбусне депо до цеху ремонту рухомого складу (інші професії) мийником-прибиральником рухомого складу 2-го розряду, з погодинно-преміальною формою оплати праці, з випробним терміном один місяць, з 16.04.2021 року. 27 квітня 2021 року на підставі Наказу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № 210 трол. від 27.04.2021 року по особовому складу з поміж інших, переведено [PERSON] , мийника-прибиральника рухомого складу 2-го розряду цеху ремонту рухомого складу (інші професії), тролейбусного депо машиністом мийної машини «Керхер» 5-го розряду цеху ремонту рухомого складу (прибирання машин), з погодинного-преміальною формою оплати праці, з 01.05.2021 року на підставі Заяви [PERSON] 05 липня 2021 року на підставі Наказу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № № 326 трол. від 05.07.2021 року переведено [PERSON] , машиніста мийної машини «Керхер» 5-го розряду цеху ремонту складу (прибирання машин) тролейбусного депо, - до ділянки низьковольтного устаткування акумуляторника 5-го розряду, з погодинного-преміальною формою оплати праці, зі збереженням за ним відповідно до ст. 114 КЗпП України, попереднього середнього заробітку протягом двох тижнів, з дня переведення з 08.07.2021 року на підставі Заяви [PERSON] 11 листопада 2021 року КП «Одесміськелектротранс» розроблено Робочу інструкцію Акумуляторника 5-го розряду троллейбусного депо, яка затверджена В.о. директора КП «ОМЕТ» Колесниченко Наталією. З відповідною інструкцією [PERSON] був ознайомлений 12 листопада 2021 року. 29 серпня 2022 року по Комунальному підприємству «Одесміськелектротранс» був виданий наказ № 679 «Про зміни у штатному розписі тролейбусного депо». Даним наказом було створено та введено з 05 вересня 2022 у тролейбусному депо нові ділянки з новими посадами. Зокрема, була введена заготівельна ділянка (п. 1.5 наказу). Серед посад, у вказаній ділянці, були створені дві штатні одиниці акумуляторника 5 розряду з погодинно-преміальною формою оплати праці, годинна тарифна ставка 69,03 грн. Пунктом 5 означеного наказу зобов`язано начальника тролейбусного депо Гроздєву О.В. переглянути положення про оплату праці; розробити посадові, робочі інструкції відповідно до зазначених змін у штатному розписі тролейбусного депо та надати директору підприємства на затвердження; ознайомити працівників з посадовими та робочими інструкціями перед допуском до роботи. На виконання наказу № 679 від 29 серпня 2022 року була розроблена робоча інструкція акумуляторника заготівельної ділянки з урахуванням характеру робіт, які вказані Довідником та виробничої діяльності КП «ОМЕТ» та яка була затверджена В.о. директора КП «ОМЕТ» Колесниченко Наталією 05.09.2022 року. 05 вересня 2022 року на підставі Наказу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № № 569 трол. від 05.09.2022 року переведено [PERSON] , акумуляторника 5-го розряду ділянки низьковольтного устаткування цеху ремонтного рухомого складу тролейбусного депо, - до заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу акумуляторника 5-го розряду, з погодинного-преміальною формою оплати праці, з 05.09.2022 року на підставі заяви [PERSON] . 15.11.2022 року [PERSON] було надано для ознайомлення та засвідчення факту ознайомлення особистим підписом робочу інструкцію акумуляторника заготівельної ділянки. [PERSON] відмовився засвідчувати своїм підписом факт ознайомлення, через що текст робочої інструкції був зачитаний йому уголос та роз`яснено його права та обов`язки, про що складено відповідний акт у присутності трьох осіб. Додатково, одразу ж [PERSON] була передана копія робочої інструкції, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі, з проставленням власноручного підпису Позивача. Зазначені обставини також підтверджується поясненнями самого [PERSON] , який в судовому засідання зазначив про те, що отримував копію посадової інструкції від 05.09.2022 року для ознайомлення та не заперечував проти того, що в зазначеному акті сам зазначив, що отримав інструкцію для «для полной информации». Отже, вказане свідчить про те, що Позивач був ознайомлений зі своїми посадовими обов`язками у відповідності до інструкції акумуляторника заготівельної ділянки від 05.09.2022 року. Суд не приймає до уваги твердження Позивача, що його колишня робоча інструкція від 11.11.2021 року була розроблена у відповідності до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників на відміну від інструкції від 05.09.2022 року, з огляду на наступне. Абзацами 2, 3 Розділу 2 Випуску 1 «Загальні положення» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 336 від 29.12.2004 р. вказано, що Довідник визначає перелік основних робіт, які властиві тій або іншій професії, та забезпечує єдність у визначенні кваліфікаційних вимог щодо певних категорій, розрядів та професій. Довідник є нормативним документом, обов`язковим з питань управління персоналом на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та видів економічної діяльності. Довідник, зокрема, також містить завдання та обов`язки, кваліфікаційні вимоги до професії «акумуляторник», починаючи від 1-го до 5-го розряду. В пункті 2.1 робочої інструкції від 11.11.2021 року вказано, що акумуляторник оглядає ящик акумуляторної батареї на тролейбусі та очищує його деталі. Зміст цього пункту повторюється в пункті 2.2 робочої інструкції від 05.09.2022 року. За пунктом 2.2 акумуляторник оглядає ящик акумуляторної батареї на рухомому складі та очищає його деталі. В пункті 2.14 робочої інструкції від 11.11.2021 року вказано, що акумуляторник веде «Журнал обліку вимірювання акумуляторних батарей». Зміст цього пункту повторюється в пункті 2.19 робочої інструкції від 05.09.2022 р. За пунктом 2.19 акумуляторник веде «Журнал обліку замірів акумуляторних батарей». Щодо вимог про визнання незаконними та такими, що підлягають скасуванню накази від 19.12.2022 року № 573л та від 12.01.2023 року № 03л про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган, суд зазначає наступне. 30 листопада 2022 року Позивачу було надано майстром заготівельної ділянки [PERSON] затверджене начальником ЦРРС тролейбусного депо О. Губернаторовим план-завдання з обслуговування акумуляторних батарей на тролейбусах згідно графіку технічного обслуговування ТО-1 за листопад 2022 року. Термін виконання до кінця робочих зміни 30.листопада 2022 року. План-завдання було доведено до відома [PERSON] , однак підпис про ознайомлення із ним він ставити відмовився, про що 30.11.2022 р. головним інженером Бойко О., майстром заготівельної ділянки [PERSON] та майстром ділянки ТО.-1 " [PERSON] складено відповідний акт. Так, як вбачається з плану-завдання та графіку ТО-1, акумуляторник [PERSON] повинен був провести обслуговування акумуляторних батарей за 30.11.2022 року на тролейбусах інв. №№ 614, 664, 798, 3006, 3009, 3016, 4026, 4027. З доповідної майстра ділянки ТО-1 [PERSON] вбачається, що акумуляторник [PERSON] ці роботи не виконав. Крім того, на засвідчення вказаного, 30.11.2022 р. головним інженером [PERSON] , майстром заготівельної ділянки [PERSON] та майстром ділянки ТО-1 [PERSON] складено відповідний акт. Свої письмові пояснення з приводу невиконання завдання [PERSON] надати відмовився, про що 30.11.2022 року головним інженером [PERSON] , майстром заготівельної ділянки [PERSON] та майстром ділянки ТО-1 [PERSON] складено відповідний акт. У зв`язку з чим, на підставі доповідної записки начальника тролейбусного депо В.Сеника, доповідної головного інженера тролейбусного депо О.Бойко, плану-завдання акумуляторника заготівельної ділянки на 30 листопада 2022 року, графіку ТО-1 на листопад 2022 року, акту доведення плану-завдання [PERSON] до відома (відмова засвідчувати особистим фактом ознайомлення), доповідною майстра ділянки ТО-1 [PERSON] , акту від 30 листопада 2022 року головного інженера О.Бойко, майстра заготівельної ділянки [PERSON] та майстра ділянки ТО-1 [PERSON] про невиконання завдання [PERSON] , акту про відмову [PERSON] дати письмові пояснення, наказом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № 573л від 19 грудня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідності» [PERSON] за невиконання робочої інструкції акумуляторника заготівельної ділянки, оголошено догану. Як вбачається з Акту Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради від 20 грудня 2022 року [PERSON] відмовився від засвідчення своїм особистим підписом ознайомлення з відповідним наказом. 01.12.2022 року акумуляторнику заготівельної ділянки тролейбусного депо [PERSON] було надане майстром заготівельної ділянки [PERSON] затверджене начальником ЦРРС тролейбусного депо О. Губернаторовим план-завдання з обслуговування акумуляторних батарей на тролейбусах при проходженні ТО-1 на грудень 2022 року. План-завдання було доведено до відома [PERSON] , однак підпис про ознайомлення з ним він ставити відмовився, про що 01.12.2022 року головним інженером [PERSON] , майстром заготівельної ділянки [PERSON] та майстром ділянки ТО-1 [PERSON] складено відповідний акт. 12 січня 2023 року наказом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № 03л від 12 січня 2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідності» [PERSON] оголошено догану з підстав записки начальника тролейбусного депо В.Сеника, доповідної записки головного інженера тролейбусного депо О. Бойко, плану-завдання акумуляторника [PERSON] на грудень 2022 року, графіку ТО-1 на грудень 2022 року, акту доведення плану завдання [PERSON] до відома, доповідні майстра ділянки ТО-1 [PERSON] від 01.12.2022 року, 02.12.2022 року, 05 грудня 2022 року, 21 грудня 2022 року, 22 грудня 2022 року, доповідні майстра заготівельної ділянки [PERSON] від 19.12.2022 року, 20 грудня 2022 року, 23 грудня 2022 року, акти про відмову [PERSON] дати письмові пояснення від 06.12.2022 року та від 23.12.2022 року. Як вбачається з Акту Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради від 13 січня 2023 року [PERSON] відмовився від засвідчення своїм особистим підписом ознайомлення з відповідним наказом. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. 20 січня 2023 року наказом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради № 14 від 20 січня 2023 року «Про закріплення акумуляторників за рухомим складом» яким був перерозподілений рухомий склад між акумуляторниками заготівельної ділянки ( [PERSON] та [PERSON] ). На виконання пункту 3 зазначеного наказу були видані нові «Журнали обліку замірів акумуляторних батарей на тролейбусах». Наказ було доведено до відома кожному акумуляторнику та кожному видані відповідні журнали. [PERSON] відмовився засвідчувати своїм підписом факт ознайомлення з наказом та факт отримання журналу, про що був складений відповідний акт від 23.01.2023 р. в присутності головного інженеру [PERSON] , Начальника ЦРРС О. Губернаторова, акумуляторника заготівельної ділянки [PERSON] 28.12.2022 року був затверджений графік проведення перевірки ведення технічної документації виробничо-технічною службою. Перевірялися всі підрозділи підприємства. Згідно п. 5 графіку, тролейбусне депо підлягало перевірці в останню чергу 27.01.2023 р. За результатами перевірки документації виробничо-технічного обліку в тролейбусному депо був складений акт 27.01.2023 року та був виявлений ряд чинників, які були порушені та які необхідно усунути. Зокрема, встановлено, що з двох журналів обліку замірів акумуляторних батарей на тролейбусах ведеться лише один, тобто заміри параметрів акумуляторів на тролейбусах АКСМ321 не проводяться. Це саме ті тролейбуси, які були закріплені наказом начальника тролейбусного депо за [PERSON] , що передбачено п. 2.19 робочої інструкції акумуляторника заготівельної ділянки тролейбусного депо від 05.09.2022 року. Слід зазначити, що суд не приймає до уваги твердження Позивача в частині того, що останній перебував на лікарняному коли проводилася перевірка, оскільки саме тролейбусне депо перевірялося в той час, коли він вже приступив до роботи. 31 січня 2023 року на підставі Наказу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» Одеської міської ради №24/трол. «По особовому складу» [PERSON] , акумуляторника 5-го розряду заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України звільнено з 01 лютого 2023 року. Підставою наказу стало невиконання [PERSON] свої обов`язків, передбачених робочою інструкцією, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які носять системний характер, вказують на нехтування та несумлінне ставлення до дотримання трудової дисципліни. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постановах від 10.04.2023 по справі № 452/2495/20, від 30.03.2023 р. по справі № 690/190/21, від 27.03.2023 р. по справі № 670/738/19 для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України потрібна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором, судам потрібно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло це бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-1,\~148,\~149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~потрібна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Отже, працівника може бути звільнено за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~лише в разі порушення трудової дисципліни чи невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені працівником після того, як до нього було застосовано дисциплінарне чи громадське стягнення (яке не скасоване та не втратило юридичної сили за давністю). При звільненні за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~потрібно встановити, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин. Водночас систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~потрібне існування факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) вчинення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків їх не знято і не погашено. Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, яким він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Так, судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного наказу про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України був факт систематичного невиконання трудових обов`язків, а саме невиконання [PERSON] свої обов`язків, передбачених робочою інструкцією, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які носять системний характер. Отже, судом встановлено, що позивач систематично без поважних причин не виконував свої службові обов`язки та до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а відтак Відповідач, при застосуванні крайнього заходу, правомірно звільнив [PERSON] на підставі п.3\~ст.40 КЗпП України, вказавши на систематичне невиконання [PERSON] без поважних причин службових обов`язків та врахував положення ч. 3\~ст. 149 КЗпП. Разом з цим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що Позивача неодноразово ознайомлювали з робочою інструкцією від 05 вересня 2022 року, проте останній відмовлявся її виконувати, оскільки на його думка вона є підробною та з нею Позивач не ознайомлювався. Також, свідки зазначили, що [PERSON] відмовлявся виконувати завдання з обслуговування акумуляторних батарей на тролейбусах. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що Відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача з роботи. Звільнення позивача проведено у відповідності до діючого законодавства, правомірно та з дотриманням визначеним законом порядку, порушень трудових прав позивача судом не встановлено. Суд враховує, що в оспорюваному наказі зазначено, за які саме порушення трудової дисципліни, допущені позивачем, накладено дисциплінарне стягнення, а саме:\~за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на працівника посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також, слід зазначити, що надані Позивачем докази, а саме аудіозаписи розмов, суд не приймає до уваги, оскільки з зазначених аудіозаписів неможливо встановити обставини за якими відбувалась розмова, коло осіб, а відтак зазначені докази не є належними та допустимими, оскільки зазначені докази не є достовірними\~, тобто на підставі останніх не можна встановити дійсні обставини справи. Також слід зазначити, що вина Відповідача в незаконному звільненні [PERSON] , не доведена позивачем та його представником, факти примусу виконання робіт не пов`язаних з її прямими обов`язками також не знайшли свого місця в ході судового розгляду, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні вимог про визнання незаконними та такими, що підлягають скасуванню наказів від 19.12.2022 року № 573л та від 12.01.2023 року № 03л про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган та визнання незаконним звільнення [PERSON] та скасування наказу по особовому складу від 31.01.2023 р. № 24 про звільнення [PERSON] з посади акумуляторника 5 розряду заготівельної ділянки цеху ремонту рухомого складу тролейбусного депо за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України Оскільки вимоги про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати є похідними, суд залишає їх також без задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed