Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

18.10.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовом до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 14.09.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис №3824 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 38\~606,67 грн. за кредитним договором від 18.05.2006 року. 20.09.2021 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження. Рішенням Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 24.06.2016 року в позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено повністю. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] 27957,62 грн. заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Постановою Верховного суду від 28.02.2018 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 13.09.2016 року скасовано, залишивши рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.06.2016 року без змін. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується та вважає, що виконавчий напис не підлягає до виконання, так як даний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У зв`язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієва Артема Анатолійовича №3824 від 14.09.2016 року, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 38\~606,67 грн. згідно кредитного договору від 18.05.2006 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харків Зяброва О.Г. від 11.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 15.05.2023 року Київським районним судом м.Полтави на підставі розпорядження голови Верховного Суду України від 14.03.2022 року №7/0/9-22 цивільну справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.07.2023 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на позовну заяву, в якому просили суд змінити відповідача у справі на належного АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою суду від 05.10.2023 року змінено неналежного відповідача Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на належного АТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання позивач [PERSON] та не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.09.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис №3824 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 38\~606,67 грн. за кредитним договором від 18.05.2006 року. 20.09.2021 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження. Рішенням Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 24.06.2016 року в позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено повністю. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] 27957,62 грн. заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Постановою Верховного суду від 28.02.2018 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 13.09.2016 року скасовано, залишивши рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.06.2016 року без змін. Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В судовому засіданні встановлено, що позивач не згоден з виконавчим написом, так як його вчинено з грубим порушенням норм ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Крім того, на сьогоднішній день виконавчий напис можливо вчинити лише на підставі нотаріально посвідченого договору, як це передбачено постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, підлягають задоволенню.

Outcome: approved