Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

30 серпня 2023 року [PERSON] \~звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначений заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2020 року у справі № 183/4116/19 з твердої грошової суми на спосіб стягнення аліментів у частці, а саме 1/4 частині з усіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що, вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину,\~ [PERSON] , [INFO] .\~Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2020 року у справі № 183/4116/19 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 липня 2019 року, до повноліття дитини. Син проживає разом з нею, перебуває на повному її утриманні, рівень витрат постійно зростає, змінився і її матеріальний стан, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити. Аліментів у розмірі 2000 грн не вистачає на забезпечення дитини, вибір способу стягнення аліментів є правом позивача, а тому просить суд ухвалити рішення яким змінити спосіб стягнення аліментів. Відповідач відзиву не подавав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши підстави позову, надані суду докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2020 року у справі № 183/4116/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 липня 2019 року, до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили. Зазначеним рішенням встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відомостей, сформований у додатку «ДІЯ», позивач [PERSON] мешкає та зареєстрована разом з малолітньою дитиною [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із положеннями\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень ст.ст.183,\~184 СК України\~суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина 1\~ст.192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст.181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Колегія суддів звертає увагу на те, що зміна способу стягнення аліментів (ст.181 ч.3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Згідно з п.23 вищезазначеної постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховним судом України чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на\~ст.192 СК України. Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві не міститься жодного посилання на зазначені обставини, зазначено лише, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, не достатній для повного утримання дитини. Позов ґрунтується цілком на цьому ствердженні, при цьому будь-якого доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів позивачем не надано. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтовуючи даний позов, позивач фактично посилається на те, що аліментів, які на даний час підлягають стягненню з відповідача вкрай мало для задоволення потреб дитини. Тобто, як вбачається з аналізу обґрунтування позову, позивач фактично вказує на необхідність збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало довести й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1\~статті 182 СК України. Разом з тим, посилаючись на такі обставини, позивач не надає жодних доказів на їх підтвердження. Крім того, позивач не надав доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення здоров`я. Більше того, збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні\~ст.192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. Самі лише посилання на те, що розмір аліментів визначений судом у рішенні від 11 січня 2020 року є замалим, не може слугувати підставою для задоволення позову. Жодних доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі позивачем не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів з наданням відповідних доказів. Так, належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для збільшення сплати аліментів - позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Таким чином, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,280-282,352,354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed