Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

21.09.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, підписаною її представником адвокатом Кірчевим І.І., який здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН № 1164888 від 05.12.2022 року (а.с.15), до Василівської сільської ради Болградського Одеської області та просить визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельні ділянки, розташовані на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Вона у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не була обізнана про наявність заповіту від 18.01.2001 року, який був посвідчений секретарем виконкому Василівської сільської ради Болградського району Одеської області. Коли позивач дізналася про наявність заповіту, то вирішила оформити спадщину, для чого звернулася до приватного нотаріуса, але він відмовив їй в прийнятті заяви у зв`язку з пропущенням відповідного строку, тому вона змушена звернутися до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, надала 31.10.2023 року заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Її представник адвокат Кірчев І.І., також надіслав 26.10.2023 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач -\~ Василівська сільська рада Болградського району Одеської області в особі голови Бойчева П., надав 11.10.2023 на електрону пошту суду заяву, в який визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2008 року, виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] , померла [INFO] в с.Василівка Болградського району Одеської області (а.с.11). При житті [PERSON] склала заповіт від 18.01.2001 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Болградського району Станєвої Т.С., зареєстрованим в реєстрі за №4, відповідно до якого зробила таке розпорядження: земельний пай в розмірі 3,204 га, розташований в селі Василівка Болградського району Одеської області заповіла [PERSON] , позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.12). Позивач по справі [PERSON] також є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане 03.05.1967 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису за №21, відповідно до якого народилася [PERSON] , а її матір`ю є [PERSON] (а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.10.1984 року Василівськю сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 15, відповідно до якого після укладання шлюбу з [PERSON] , позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). \~ Відповідно до довідки №632, виданої 04.10.2022 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, на день смерті [PERSON] з нею в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ніхто не проживав (а.с.13). При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В., листом за вих. №182/02-14 від 07.06.2016 року їй було роз`яснено, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутися до суду (а.с.14). Відповідно до ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абз. 6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~встановлено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після її смерті, через необізнаність наявності заповіту від 18.01.2001 року, де вона зазначена особою, якій мати заповіла земельний пай. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Позивач не була обізнана про наявність заповіту, що можливо навіть у знаходженні з померлої в родинних відносинах. Позивач не прийняла спадщину так як не знала про заповіт складений на її ім`я, а тому суд вважає що [PERSON] пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved