Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] , на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» в рахунок виплаченого відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу 107035,09 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] у період з 01.06.2015 року по 27.11.2020 року перебував у трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на посаді водія легкового автомобіля госпдільниці адмінбудівлі. Наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від 26.03.2020 р. №47/11 відповідача з 26.03.2020 р. призначено відповідальним за автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, державний номерний знак транспортного засобу д.н.з [NUMBER] . 06.11.2020 року о 09.00 годині на Голосіївському проспекті,42 в м. Києві [PERSON] здійснив стоянку автомобіля SKODA OCTAVIA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , при цьому, покидаючи автомобліь не вжив всіх заходів щоб не допустити його самовільний рух. В результаті неправомірних діянь відповідача автомобіль покотився та здійснив наїзд на припаркований автомобіль TOYOTA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Тобто, [PERSON] не виконав вимог п.15.12 ПДР, при цьому, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Протиправність діянь Відповідача встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2021 року у Справі №758/23642/20. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ст.ст.124, 1224 КУпАП, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Таким чином, вина Відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доказуванню. В результаті ДТП, яка сталася 06.11.2020 р., було пошкоджено автомобіль TOYOTA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , який належить [PERSON] . На час здійснення вищезазначеної ДТП був діючим поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8901432, який було укладено між страховиком - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та страхувальником - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», зі строком дії з 30.09.2020 до 29.09.2021 р.р. забезпечений транспортний засіб - SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, д.н.з ТЗ [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну дорівнювала - 130000,00 грн. (розмір франшизи - «0»). Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2022 року у справі №910/19629/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 року, позовні вимоги ПАТ«НАСК «ОРАНТА» до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про стягнення 87476,45 грн. задоволено. Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ПАТ«НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування у сумі 87476,45 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн. У наведеному вище рішенні суду зазначено, що на момент вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Згідно із рахунками-фактури СТО №СМУ00029650 від 09.11.2020 р. №СМУ00033666 від 08.12.2020 р., складеними ТОВ «Саміт Моторз Україна», вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля ТОУОТА, д.н.з ТЗ [NUMBER] склала 87476,45 грн. Вказану суму відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК «Вусо» сплатило потерпілій особі на рахунок СТО, що підтверджується платіжними дорученнями: №№33632, 36800, 34428 від 17.11.2020 р., від 10.12.2020 р., від 23.11.2020 р., відповідно. ПАТ«НАСК «ОРАНТА» відшкодувало ПрАТ «СК «Вусо» суму страхової виплати в розмірі 87476,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18685 від 13.04.2021 р. Постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС від 12.01.2023 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду ВП[NUMBER] з примусового виконання Наказу №910/19629/21 Господарського суду м. Києва від 25.10.2022 року про стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ПАТ«НАСК «ОРАНТА» боргу в розмірі 89746,45 грн. було закінчено. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків. Право регресної вимоги у позивача виникло з 11.01.2023 року - день перерахування коштів Голосіївському ВДВС на виконання Наказу суду від 25.10.2022 №910/19629/21. Наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд\ Голосіївського району м. Києва» від 27.11.2020 №210П відповідача було звільнено з посади водія автотранспортного засобу за власним бажанням згідно із ст.38 КЗпП України. Тобто, у відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України у позивача виникло право регресної вимоги до Відповідача у розмірі виплачених сум. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2023 року позовну заяву залишено без руху. 06.07.2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзиву до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 131 КЗпП України працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Встановлено, що [PERSON] у період з 01.06.2015 по 27.11.2020 р.р. перебував у трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на посаді водія легкового автомобіля госпдільниці адмінбудівлі. Наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від 26.03.2020 р. №47/11 відповідача з 26.03.2020 р. призначено відповідальним за автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, державний номерний знак транспортного засобу д.н.з ТЗ [NUMBER] . У відповідності до п.15.12 Правил дорожнього руху, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. Натомість, 06.11.2020 року о 09.00 годині на Голосіївському проспекті,42 в м. Києві [PERSON] здійснив стоянку автомобіля SKODA OCTAVIA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , при цьому, покидаючи автомобіль не вжив всіх заходів щоб не допустити його самовільний рух. В результаті неправомірних діянь відповідача автомобіль покотився та здійснив наїзд на припаркований автомобіль TOYOTA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , який належить [PERSON] . В результаті вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Тобто, [PERSON] не виконав вимог п.15.12 ПДР, при цьому, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Протиправність діянь відповідача встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2021 року у справі №758/23642/20. Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ст.ст. 124, 1224 КУпАП, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доказуванню. В результаті ДТП, яка сталася 06.11.2020 р., було пошкоджено автомобіль TOYOTA, д.н.з ТЗ [NUMBER] , який належить [PERSON] . На час здійснення вищезазначеної ДТП був діючим поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8901432, який було укладено між страховиком - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та страхувальником - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», зі строком дії з 30.09.2020 до 29.09.2021 р.р. Забезпечений транспортний засіб - SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, д.н.з ТЗ [NUMBER] . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну дорівнювала - 130000,00 грн (розмір франшизи - «0»). Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2022 року у справі №910/19629/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 року, позовні вимоги ПАТ«НАСК «ОРАНТА» до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про стягнення 87476,45 грн задоволено. Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ПАТ«НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування у сумі 87476,45 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн. У наведеному вище рішенні суду зазначено, що на момент вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Згідно із рахунками-фактури СТО №СМУ00029650 від 09.11.2020 р. №СМУ00033666 від 08.12.2020 р., складеними ТОВ «Саміт Моторз Україна», вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля ТОУОТА, д.н.з ТЗ [NUMBER] склала 87476,45 грн. Вказану суму відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК«Вусо» сплатило потерпілій особі на рахунок СТО, що підтверджується платіжними дорученнями: №№33632, 36800, 34428 від 17.11.2020 р., від 10.12.2020 р., від 23.11.2020 р., відповідно. ПАТ«НАСК «ОРАНТА» відшкодувало ПрАТ «СК «Вусо» суму страхової виплати в розмірі 87476,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18685 від 13.04.2021 р. Згідно з ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1172 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто, за наявності вини працівника юридичної особи у завданні шкоди _ фізичній особі, і в разі, якщо така шкода завдана під час виконання трудових (службових) обов`язків, така шкода має бути відшкодована працедавцем. Так, постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС) від 08.12.2022 року за Наказом №910/19629/21, який видано 25.10.2022 року Господарським судом м. Києва, було відкрито виконавче провадження [NUMBER] (ВП [NUMBER]) стосовно КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». На виконання судового рішення, платіжною інструкцією від 11.01.2023 №3506 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» усього перерахувало на рахунок Голосіївського ВДВС 99090,09 грн., з яких 89746,45 грн. - борг за наказом Господарського суду м. Києва від 25.10.2022 №910/19629/21; 8974,64 грн. - виконавчий збір; 369,00 грн. - витрати виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС від 12.01.2023 на підставі п.9 ч. 1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду ВП[NUMBER] з примусового виконання Наказу №910/19629/21 Господарського суду м. Києва від 25.10.2022 року про стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» боргу в розмірі 89746,45 грн. було закінчено. У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у г/ випадках, коли: шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків. У відповідності до п.п.18, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що: «При визначенні розміру матеріальної шкоди, заподіяної працівниками самовільним використанням в особистих цілях технічних засобів (автомобілів, тракторів, автокранів і т.п.), що належать підприємствам, установам, організаціям, з якими вони перебувають у трудових відносинах, слід виходити з того, що така шкода, як заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов`язків, підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства (статті 203, 453 ЦК). У цих випадках шкода відшкодовується у повному обсязі, включаючи і не одержані підприємством, установою, організацією прибутки від використання зазначених технічних засобів. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову». Так, 06.11.2020 року о 09.00 год., під час скоєння ДТП, відповідач самостійно у власних цілях використовував службовий автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR 1.81, д.н.з ТЗ [NUMBER] , доручення щодо поїздки на адресу пр-т Голосіївський,42 у м. Києві, йому не надавалось. Право регресної вимоги у позивача виникло з 11.01.2023 року - день перерахування коштів Голосіївському ВДВС на виконання Наказу суду від 25.10.2022 №910/19629/21 року. Наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд Голосіївського району м. Києва» від 27.11.2020 №210П відповідача було звільнено з посади водія автотранспортного засобу за власним бажанням згідно із ст.38 КЗпП України. Тобто, у відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України у позивача виникло право регресної вимоги до Відповідача у розмірі виплачених сум. Згідно ч. 1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Обов`язковою умовою для визначення розміру заподіяної роботодавцю шкоди є існування фактичних витрат, понесених ним з вини працівника. Обчислення розміру завданої шкоди полягає у вирахуванні фактичних втрат, які стали наслідком неправомірного діяння працівника. Для цього необхідно визначити вартість втраченого чи пошкодженого майна, суму видатків, необхідних для відновлення його попереднього стану. У абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року зазначено, що визначаючи розмір шкоди, суд має виходити з цін на матеріальні цінності, які діють у даній місцевості на час вирішення справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо. Таким чином, розмір шкоди, завданого Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» винними діями [PERSON] становить 107035,09 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 107035,09 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1342,00 грн. за відшкодування матеріальної шкоди. У задоволенні стягнення 1342,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову то слід відмовити, оскільки у задоволенні заяви відмовлено.

Outcome: approved