Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

У квітні 2023 року представник позивача ТОВ "Гелексі Фінанс" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів на користь товариства заборгованості за договором № 21-12-21-04-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.12.2021 року у розмірі 82 800,00 грн, стягнення на користь товариства з [PERSON] штрафу за порушення умов договору застави транспортного засобу від 21.12.2021 року у розмірі 24 000,00 грн, з [PERSON] пеню згідного договору поруки від 21.12.2021 року у розмірі 60 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2023 року позов задоволено, ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" заборгованість за договором № 21-12-21-04-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.12.2021 року у розмірі 82 800 ,00 грн, за порушення умов договору застави транспортного засобу від 21.12.2021 року у розмірі 24 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" пеню згідного договору поруки від 21.12.2021 року у розмірі 60 000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" судовий збір у розмірі 1 251,00 з кожного. 03.11.2023 року представник позивача Дударенко А.М. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки ТОВ "Гелексі Фінанс"подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Витрати на професійну правничу допомогу за ведення справи у суді складає 10 080,00 грн, вважає, що така сума є обгрунтованою відносно затраченого часу на правову допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.В судове засідання сторони не викликались (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Гелексі Фінанс" була надана професійна правнича допомога адвокатом Дударенко А.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 34 від 12.04.2023 року. Згідно актів приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 1 від 22.06.2023 року, № 2 від 25.09.2023 року, № 3 від 30.10.2023 року загальна вартість наданих адвокатських послуг визначена у розмірі 10 080,00 грн. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 10 080,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки в з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (складання відзиву, подачею документів та ознайомленням з матеріалами справи, присутністю в судових засіданнях), їх необхідністю та обсягом виконаної адвокатом роботи, тому заява про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача підлягає до часткового задоволення, а сума підлягає зменшенню до 5 000,00 грн, яка відповідає розумному розміру та критерію реальності таких витрат.

Outcome: partial