Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

У грудні 2022 року до суду звернувся [PERSON] із завою встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини. В обгрунтування заяви заявник зазначив, що він [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 17.02.1997 №9883 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадшина на належну йому частку майна. Спадкоємцями за законом є заявник [PERSON] , як його син та [PERSON] , як його дружина. Іших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, однак фактично спадщину прийняла, оскільки проживала разом з чоловіком на день його смерті за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на її частину майна. 19.09.2022 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на частку квартири, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадщину після якого [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. від 19.09.2022 року заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] на частку квартири, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , в зв?язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували прийняття нею спадщини. Ухвалою судді від 05 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, залучено сторін. 12 червня 2023 року на підставі розпорядження щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 234 цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини,передана 13 червня 2023 року судді Нестеренко С.Г. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не прибули, заяву підтримали, просили задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, про що надали до суду заяву. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Коробов Д.В. на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі ( а.с.56). Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волощина Н.А. на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі ( а.с.71). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.9). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 25 січня 1964 року зареєстрували шлюбу, актовий запис № 73. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 17.02.1997 №9883 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10-11). [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] ( а.с.12). Після його смерті відкрилась спадшина на належну йому частку майна. Спадкоємцями за законом є заявник [PERSON] як його син та [PERSON] , як його дружина. Іших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, однак. фактично спадщину прийняла. оскільки проживала разом з чоловіком на день його смерті за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] ( а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина на її частину майна. 19.09.2022 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на частку квартири, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадщину після якого [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. від 19.09.2022 року заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] на частку квартири, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , в зв?язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували прийняття нею спадщини. Наразі заявник є єдиним спадкоємцем після померлої матері. Згідно акту від 31.10.2022 року [PERSON] та [PERSON] засвідчили те, що [PERSON] , [INFO] дійсно проживала разом з [PERSON] , [INFO] до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно листа Комунального підприємства "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради" № 01-19/1088 від 23.10.2023 року, виклик швидкої допомоги до [PERSON] надійшов 05.10.2021 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" № 01-16/1865 від 30.10.2023 року [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КНМП "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" з 05.10.2021 по [INFO], пацієнтка померла [INFO] в закладі охорони здоров`я. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. У п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Заінтересовані особи не подали до суду заяви та достовірні відомості щодо наявності спору про право, зокрема наявності у них та/або інших осіб претензій щодо спадкового майна. Отже суд констатує, що немає підстав для вчинення висновку щодо наявності спору про право при розгляді даної заяви, який має розглядатися у порядку позовного провадження. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявник та його представник не вказували про понесення будь-яких витрат у справі.

Outcome: approved