Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

22 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, в якому просив стягнути з відповідача відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 4 000 000 грн. Позов обґрунтований наступними обставинами. 11 березня 2005 року позивачем укладено інвестиційний договір №11/03/1 ИМ з ТОВ «Златоград», відповідно до умов якого позивачем, як інвестором здійснено внесок інвестицій у вигляді особистих грошових коштів в загальній сумі 212 444 грн., а ТОВ «Златоград» мало здійснити будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» по [ADDRESS] , обмеженого [ADDRESS] та Люстдорфської дорозі. Індивідуальним об`єктом інвестування є дві однокімнатні квартири. На теперішній час будівництво житлового комплексу « [INFO] » по [ADDRESS] не розпочато. Підставою для укладення інвестиційного договору стало укладення 06 серпня 2003 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград» - інвестиційно-підрядного договору, відповідно якого Управління капітального будівництва Одеської міської ради є замовником будівництва житлового комплексу «Золотое Руно». Перед укладенням інвестиційного договору з ТОВ «Златоград» [PERSON] звернувся за консультацією до юридичного відділу Управління капітального будівництва ОМР, в ході якої позивача запевнили в тому, що будівництво житлового комплексу «Золотое Руно» являється законним, так як відповідач, УКС ОМР, є замовником будівництва та, відповідно, міська влада гарантує, що будівництво завершено буде в строк, зазначений в договорі інвестування. Та, навіть, якщо стануться якісь проблеми з забудовником, ТОВ «Златоград» - міська влада завершить будівництво ( так як відповідач, Управління капітального будівництва ОМР являється замовником будівництва). Вищезазначеним Інвестиційно-підрядним договором від 06.08.2003 року на відповідача, Управління капітального будівництва Одеської міської ради покладено ( крім іншого) наступні обов`язки: забезпечення передачі ТОВ «Златоград» площадки під забудову; відселення мешканців зі всієї земельної ділянки, призначеної під забудову; ведення обліку незавершеного будівництва об`єкта; здійснення нагляду за якістю будівництва. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року визнано протиправною бездіяльність Управління капітального будівництва Одеської міської ради щодо здійснення роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу «Золотое Руно» по [ADDRESS] , житлового району Ближні млини, обмеженого [ADDRESS] та Люстдорфської дорозі, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ Златоград продовжувати таке будівництво. При цьому - протиправною бездіяльністю відповідача, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, завдано позивачу значної моральної шкоди, яка проявилась в тому, що позивач витрачає весь свій час на вирішення спірного питання щодо будівництва, яке не здійснюється, що має сильний психотрамвуючий ефект. Ситуація, яка склалася, мала негативний вплив на стан здоров`я позивача, яке значно погіршилось, в зв`язку із чим позивачеві було встановлено другу групу інвалідності. Значно погіршились відносини в родині позивача, через ситуацію, яка склалася - пішли з життя батьки позивача. Моральні страждання знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, яка проявилась в нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу «Золоте Руно», що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Златоград» продовжувати таке будівництво. З врахуванням об`єму та тяжкості перенесених моральних страждань, позивач вважає, що мінімальною розумною та справедливою сумою, яка може компенсувати завдану моральну шкоду є стягнення з відповідача 4 000 000 гривен. Позивач та його представники у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність вини відповідача у завданні моральної шкоди позивачу. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб. За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги [PERSON] направлені на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідача, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 82 ЦК України. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 21 вересня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Управління капітального будівництва Одеської міської ради, яким позов [PERSON] задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Управління капітального будівництва Одеської міської ради щодо здійснення роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу «Золотое Руно» по [ADDRESS] , житлового району Ближні млини, обмеженого [ADDRESS] та Люстдорфської дорозі, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ Златоград продовжувати таке будівництво. Вказаним рішенням встановлено, що 11.03.2005р. між [PERSON] та ТОВ «Златоград» було укладено інвестиційний договір №11/03/1ИМ, відповідно до умов якого [PERSON] , як інвестором, здійснюється внесок інвестицій у вигляді особистих грошових коштів, а ТОВ «Златоград» здійснює будівництво житлового комплексу «Золоте Руно» по [ADDRESS] , обмеженого [ADDRESS] та Люстдорфською дорогою. Згідно п.1.2 вказаного договору №11/03/1ИМ від 11.03.2005р. індивідуальним об`єктом інвестування є 2- кімнатна квартира, загальною площею 91,85 кв. м. 06 серпня 2003 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград» укладено інвестиційно-підрядний договір без номеру, відповідно до якого Управління капітального будівництва Одеської міської ради є замовником будівництва житлового комплексу «Золотое Руно». Згідно положень п.2.1, 2.3, 2.4 договору від 06 серпня 2003 року предметом вказаного договору є співробітництво по будівництву та інвестуванню комплексу житлових будинків та нежитлового торгового комплексу «Золотое руно». Загальний об`єм залучення інвестицій в будівництво житлового комплексу Управління капітального будівництва Одеської міської ради по договору складає 20%. Загальний об`єм залучення інвестицій в будівництво житла ТОВ «Златоград» в будівництво житла складає 80%, нежитлового торгового комплексу -100%. Відповідно до п.4 кожній зі сторін, після виконання зобов`язань по договору, переходить права володіти, користуватись та розпоряджатися результатами будівництва. Кожна із сторін має право виконувати контроль за виконанням передбачених будівництвом зобов`язань. Задовольняючи позов [PERSON] частково, Одеський окружний адміністративний суд в своєму рішенні керувався вимогами п.п.11 п. а ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво. В мотивувальній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду зазначено, що під час з`ясування офіційних обставин справи представник відповідача зазначив, що будівництво зазначеного об`єкту здійснено не було, грошові кошти вкладників було викрадено та у зв`язку із цим відкрито кримінальне провадження відносно керівника ТОВ «Златоград». Представник відповідача зазначив, що управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було здійснено усі дії направлені на вирішення спірної ситуації, зокрема було створено Комісію з розгляду конфліктної ситуації, що склалась між інвесторами будівництва та ТОВ «Златоград», однак шляхи вирішення ситуації не знайдено. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 р., яка внесена до протоколу судового засідання, судом було зобов`язано Управління капітального будівництва Одеської міської ради надати до суду, зокрема, належним чином засвідчені копії документів, створюваних у 2016, 2018 році Комісій щодо сприяння завершенню будівництва ТОВ «Златоград» на спірному будівельному майданчику. Вимоги ухвали суду виконано не було, жодних доказів вчинення власних (самоврядних) повноважень щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва спірного об`єкту у зв`язку з неспроможністю ТОВ «Златоград» продовжувати таке будівництво, відповідачем до суду не надано. Поряд з цим, при прийнятті рішення суд врахував, що бездіяльність - не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та у даному випадку вказана бездіяльність стосується саме здійснення роботи пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, яку суб`єкт владних повноважень повинен був здійснити. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав - це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що його моральні страждання знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з протиправною бездіяльністю Управління капітального будівництва Одеської міської ради, встановленою рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, яка проявилась в нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу «Золотое Руно» по [ADDRESS] , житлового району Ближні млини, обмеженого [ADDRESS] та Люстдорфської дорозі, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Златоград» продовжувати таке будівництво При цьому, свої моральні страждання [PERSON] відносить до важких через тривалість та глибину ситуації несправедливості, яку він відчуває. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2статті 77 ЦПК України). На підтвердження наявності моральної шкоди, глибини моральних страждань та розміру можливої компенсації завданої моральної шкоди позивачем надано копію результатів комп`ютерної томографії дослідження від 18.04.2007 року (а. с. 25); копії Свідоцтв про смерть батьків позивача (а. с. 23-24); Висновок експерта №02/23 від 17 квітня 2023 року за результатами проведення психологічної експертизи (11-20). Відповідно до висновку експерта № 02/23 сума компенсації, яка заявлена [PERSON] є суб`єктивно справедливою для нього та обґрунтованою існуванням внутрішніх( особистісних) та зовнішніх (життєвих, соціальних) змін, може відповідати дійсному розміру відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування моральної шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. При цьому, враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в порядку статті 1167 ЦК України, шкода відшкодовується за наявності вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні спору є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тою бездіяльністю, яка встановлена судом. Ухвалюючи рішення про відмову [PERSON] у задоволенні позовних вимог, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем, хоч і надано докази на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, не надано доказів причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, а також вини відповідача у спричиненні моральних страждань позивача. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року ґрунтується на ненаданні відповідачем до суду доказів вчинення власних повноважень щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва спірного об`єкту. Самі дії відповідача по вчиненню власних повноважень щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва, як і неспроможність забудовника продовжувати будівництво предметом дослідження судом не були. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: dismissed