Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] 06 березня 2023 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] брата позивачки [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка вказує, що являється спадкоємцем померлого за законом та прийняла спадщину у встановлену законом порядку. [PERSON] зазначає, що за життя [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) площею 2,70 в умовних кадастрових гектарах як член КСП ім. Черняховського на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 88 від 25 квітня 1996 року, однак своє право у встановленому порядку не оформив. Позивачка посилається на те, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) через відсутність відповідних документів, про що їй також роз`яснив приватний нотаріус, до котрого звернулася [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача Сахновецької сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти заявлених вимог не заперечував. Допитавши позивачку, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши повно та всебічно обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2023 року відкрите провадження за вказаною заявою за правилами загального провадження. 28 червня 2023 року закрите підготовче провадження. Правовідносини, які виникають у зв`язку із спадкуванням регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право», а тому суд приходить до висновку про доцільність застосування у даному випадку норм, які містяться у книзі шостій Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1233 Цивільного Кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного Кодексу України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235Цивільного Кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За вимогами ст. ст. 1258, 1262 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] помер [INFO] у с. Свириди Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про укладення позивачкою шлюбу, копії яких додані до матеріалів справи, доданим до матеріалів справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження померлого відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, [PERSON] являється спадкоємцем померлого [PERSON] другої черги за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину у встановленому порядку, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , доданої до матеріалів справи на запит суду. Відповідно до вказаної спадкової справи [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Таким чином, до [PERSON] перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. п. 1, 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Черняховського, у розмірі 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі, на підставі рішення Ізяславської райдержадміністрації № 88 від 25 квітня 1996 року, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підтвердження цього права був виданий 14 лютого 2000 року, тобто після смерті [PERSON] ,що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного сертифіката. Крім того, факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) підтверджується тим, що у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 22 від 24 листопада 1995 року, [PERSON] зазначений під номером 712; також доданим до матеріалів справи витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 1845 від 14 лютого 2023 року. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив, що оскільки правовстановлюючий документ на майно відсутній, а власник [PERSON] помер, але правовстановлюючий документ не може бути виданий на ім`я покійної особи, що підтверджується доданим до матеріалів справи повідомленням № 239/01-16 від 07 липня 2022 року. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що права [PERSON] були порушені і підлягають захисту. Таким чином суд вважає, що слід визнати право [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved