Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 20.10.2022 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, відповідач перестав піклуватися про сім`ю, матеріальної допомоги не надає, а дохід позивача не в повній мірі може забезпечити умови для фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. ІІ. Процедура та позиції сторін. Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.12.2022 року (а.с. 24-26) позовні вимоги [PERSON] задоволено. До суду, через свого представника, звернувся [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08.12.2022 року у вище вказаній цивільній справі. Вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування заяви, серед іншого зазначає, що при всебічному розгляді даної справи необхідно врахувати, що [PERSON] допомагав своїм дітям після розлучення з дружиною; для забезпечення своїх дітей, відмовився від майнових прав на частку будинку та земельної ділянки на користь [PERSON] . Ухвалою суду від 02.10.2023 року заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08.12.2022 року у цивільній справі № 278/3056/22 за позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів скасовано; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 46-47). У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що заперечення відповідача щодо задоволення позовних вимог суперечать чинному законодавству, у тому числі сімейному законодавству на підставі та у відповідності до якого має буди ухвалено законне та справедливе рішення; вважає, що не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що він для забезпечення своїх дітей відмовився від майнових прав на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки 24.12.2021 року між сторонами, а саме [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя. Відтак, просить позовні вимоги задовольнити повністю (а.с. 57-59). Позивачем подано письмові пояснення (а.с. 68), у яких просить розгляд справи просить проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представником відповідача також подано пояснення у справі (а.с. 75), де зазначає, що відповідач позовні вимоги визнає частково та просить стягнути аліменти у розмірі від його доходу. Сторони в судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. ІІІ. Фактичні обставини справи, які встановлені судом. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15.11.2021 року, шлюб сторін, зареєстрований 01.12.2012 року розірвано (а.с. 6-7). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9), які проживають разом з матір`ю (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області № 56849 від 13.09.2023 року (а.с. 51) за період з 17.08.2023 року по 13.09.2023 року [PERSON] дійсно не отримувала аліментів від [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.10.2022 року, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно договору про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя від 24.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2533 (а.с. 69-72), який укладено між позивачем та відповідачем, за час перебування в зареєстрованому шлюбі подружжям - [PERSON] та [PERSON] були придбані: житловий будинок [ADDRESS] , та земельна ділянка, загальною площею 0,0500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822085600:04:000:0234, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований вищевказаний житловий будинок. Відповідно до п.п. 4.5. зазначеного договору внаслідок посвідчення даного правочину, не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних осіб. Обмежень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо житлового будинку та земельної ділянки, немає. Згідно п. 5 зазначеного договору сторони стверджують, що після укладання цього договору житловий будинок та земельна ділянка переходять у особисту приватну власність [PERSON] , а право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок та земельну ділянку припиняється. IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. V. Висновок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши умови договору про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя від 24.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2533 (а.с. 69-72), суд не прийшов до висновку, що вказаним договором врегульовані питання утримання дітей позивачем та відповідачем як батьками таких дітей. Так,\~нормами ст.\~190\~СК України\~дійсно передбачено\~припинення права\~на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Однак у даному випадку, враховуючи умови даного договору, відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з [PERSON] . З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, щомісячно. VI. Розподіл судових витрат по справі. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved