Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Веллфін» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1574136 від 27 травня 2021 року, в розмірі 40500,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 27 травня 2021 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1574136 від 27 травня 2021 року в електронній формі. За умовами п. 3.1. Договору позики ТОВ «Веллфін» надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 13500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 4,2. Договору передбачено, що кредит надається на строк 4 місяці з терміном остаточного повернення не пізніше 27 вересня 2021 року. Позичальник зобов`язаний сплачувати відповідну плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 474,5 процентів річних (п.4.4 договору). Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками до умов даного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов договору відповідач зобов`язань за вказаним договором не виконала, внаслідок чого станом на 04 вересня 2023 року виникла заборгованість на загальну суму 40500,00 грн., яка складається із 13500,00 грн. заборгованості за основним боргом; 27000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав за обставин на їх обґрунтування, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Ухвалою суду\~від\~02 листопада 2023\~року\~постановлено\~провести заочний\~розгляд справи\~та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2021 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 1574136, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 13500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання нею електронного підпису. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №1574136 від 27 травня 2021 року заборгованість становить 40500,00 грн. з якої: 13500,00 грн. основний борг, 27000,00 грн. заборгованість по відсотках, що передбачено умовами договору. Згідно інформаційної довідки №32/09 від 05 вересня 2023 року, через платіжний сервіс «Platon» було проведено видачу займу в розмірі 13500,00 грн. на банківську карту. До позовної заяви, також долучена копія Анкети оферти заповненої [PERSON] з умовами отримання споживчого кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами надання грошових коштів у вигляді позики, затверджених наказом ТОВ «Веллфін» № 60 від 30.12.2020 року. У вказаних Правилах зазначено, що вони є публічною пропозицією (офертою) ТОВ «Веллфін» в розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладання договору позики на умовах, що встановлені товариством та застосовуються в разі подання фізичною особою-заявником заявки на сайті товариства за електронною адресою на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані Правила (акцепт). Згідно Правил, вони є невід`ємною частиною договору позики. Відповідно до п. 4.2 договору позика надається строком на 4 календарні місяці з терміном останосного повернення кредиту не пізніше 27 вересня 2021 року. Умовами п. 4.4. договору позики передбаченого обов`язок відповідача сплатити на користь позивача проценти за користування позикою в розмірі процентів річних з дня надання кредиту - 474,5 процентів річних, починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки, встановленої відповідно до Договору, до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернула. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Веллфін» та відповідачем договору дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі у визначений договором строк до 27 вересня 2021 року. Відповідачем не спростовано наявність укладеного договору, як і не надано доказів погашення заборгованості в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що основна сума боргу у розмірі 13500,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог в частині стягнення 27000,00 гривень заборгованості за відсотками, то суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування до 27 вересня 2021 року, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Суду не надано доказів того, що в даному випадку до договору було застосовано пролонгацію на інший строк, відповідно до умов такого договору, за згодою обох сторін правочину, тому строк дії договору закінчився 27 вересня 2021 року. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Веллфін» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 28 вересня 2021 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з [PERSON] підлягають до стягнення відсотки за вказаним договором у розмірі 15896,00 грн. нараховані станом на 27 вересня 2021 року. Таким чином,\~з огляду\~на зазначене,\~оскільки відповідач\~умови вказаного\~споживчого кредиту\~належним чином\~не виконувала,\~жодних заперечень\~щодо цього\~суду не\~надала,\~то суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Веллфін»\~заборгованість за\~договором в\~загальному розмірі\~29396,00 грн., що складається із: 13500,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 15896,00 грн. заборгованість за відсотками. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 1574136 від 27 травня 2021 року станом на 04 вересня 2023 року, в розмірі 29396,00 грн. В задоволені решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1948,58 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 72,60 %).

Outcome: partial