Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] представником якої є [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , в якому просить: визначити, що частки [PERSON] , який помер [INFO] ,\~ [PERSON] та [PERSON] , у цілісному майновому комплексі селянського (фермерського) господарства «Мангул» (код ЄДРПОУ юридичної особи 25815111, юридична адреса: вул.Шевченка, буд.23, с.Миколаївка, Болградського району Одеської області), учасниками якого вони являються,\~ є рівними і складають по 1/3 частини кожному; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] , право на 1/3 частку у цілісному майновому комплексі Селянського (фермерського) господарства «Мангул» (код ЄДРПОУ юридичної особи 25815111, юридична адреса: вул. Шевченко, буд. 23, с. Миколаївка Болградського району Одеської області). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер дідусь позивача по материнської лінії спорідненості\~ [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на частку майнових прав селянського (фермерського) господарства «Мангул», первинно зареєстрованого Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області 25.08.1998 року, з останньої реєстраційною дією 15.08.2008 року, за реєстровим номером 154810500001000583, код ЄДРПОУ 25815111, одним із трьох учасників\~ та головою якого він є згідно зі Статутом (в нової редакції) СФГ «Мангул». Другими учасниками СФГ Мангул» є позивач у справі - [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] . Заповітом від 08 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П.А., дідусь позивачки [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було\~ та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому\~ належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав їй. Крім позивача, спадкоємицею в порядку ст.1241 Цивільного кодексу України є її матір, дочка [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка відмовились від прийняття обов`язкової частки зазначеної спадщини. У зв`язку з цим,\~ позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майнових прав та обов`язків члена Селянського (фермерського) господарства «Мангул», які належали на праві приватної власності [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, державним нотаріусом Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області Давидовою Н.Г. позивачу було відмолено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у Статуті Селянського (фермерського) господарства «Мангул» не вказано яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками, відсутні частки членів господарства як передбачено ЗУ «Про фермерське господарство» та згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців складений капітал Селянського (фермерського) господарства «Мангул» не встановлений.\~ Враховуючи, що [PERSON] як один з трьох засновників СФГ «Мангул» помер і у зв`язку з чим Загальні збори господарства неправомочні, а інші державні виконавчі органи не наділені повноваженнями вирішувати питання які зазначені нотаріусом позивач [PERSON] на теперішній час, як спадкоємиця за заповітом не може у позасудовому порядку переоформити спадщину на частку майнових прав засновника Селянського (фермерського) господарства «Мангул» [PERSON] змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. З позовом згоден. Третя особа у справі також в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заявлених позовних вимог. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті\~ ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачі на стадії підготовчого провадження звернулись до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом встановлено, що [PERSON] згідно Статуту Селянського (фермерського) господарства «Мангул» (код ЄДРПОУ 25815111), є одним із двох засновників та власником Селянського (фермерського) господарства «Мангул», зареєстрованого Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області за реєстровим номером 154810500001000583 від 15.08.2008 року.\~ Другими засновниками та власниками Селянського (фермерського) господарства «Мангул» є\~ [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22, 23, 16-20). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 24). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі й на частку майнових прав Селянського (фермерського) господарства «Мангул» (код ЄДРПОУ 25815111) одним із засновників та власників якого був спадкодавець [PERSON] який помер [INFO] . Заповітом від 08 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П.А., спадкодавець [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було\~ та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому\~ належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав позивачці [PERSON] (а.с.26). Крім позивача, спадкоємицею в порядку ст.1241 Цивільного кодексу України є дочка спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка\~ відмовились від прийняття обов`язкової частки зазначеної спадщини (а.с. 28). 23 червня 2023 року позивач звернулась до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майнових прав та обов`язків члена Селянського (фермерського) господарства «Мангул», які належали на праві приватної власності [PERSON] , померлого\~ [INFO] . Однак, державним нотаріусом Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області Давидовою Н.Г. позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майнових прав та обов`язків члена Селянського (фермерського) господарства «Мангул», які належали на праві приватної власності [PERSON] у зв`язку з тим, що у Статуті Селянського (фермерського) господарства «Мангул» не вказано яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками, відсутні частки членів господарства як передбачено ЗУ «Про фермерське господарство» та згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців складений капітал Селянського (фермерського) господарства «Мангул» не встановлений (а.с. 35). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно ст. 22 цього закону фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. В ст. 19 Закону вказано, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що успадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом від 08 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П.А., спадкодавець [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було\~ та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому\~ належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав позивачці [PERSON] (а.с.26). Окрім позивача, спадкоємицею в порядку ст.1241 Цивільного кодексу України є дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка\~ відмовились від прийняття обов`язкової частки зазначеної спадщини (а.с. 28). Таким чином, оскільки в CФГ «Мангул» не сформований статутний (складений) капітал, що позбавляє позивачку можливості прийняти спадщину шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона є однією із учасників СФГ, то визнання за нею в порядку спадкування після смерті дідуся прав засновників СФГ «Мангул» є єдиним ефективним способом захисту її прав як спадкоємниці засновника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року (справа № 179/1043/16-ц, провадження № 14-63цс20). Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25 лютого 2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону України від 19.09.1991 року № 1576-XII «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Пунктом 4 ст.35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Судом встановлено, що після смерті засновника\~ СФГ «Мангул» [PERSON] діяльність фермерського господарства не припинилась, позивач [PERSON] є одним із трьох учасників господарства та як спадкоємець за заповітом виявила бажання набути право на 1/3 частки засновника господарства. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved