Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

03 квітня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав заяву від 20.06.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті,\~складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті. Відповідно до виявленого бажання відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Розмір кредитного ліміту в подальшому збільшено до 50\~000 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 13.02.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 44\~076 грн. 27 коп., з яких: 36 056 грн. 57 коп. заборгованість за тілом кредиту; 8019 грн. 70 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір 2684 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в своїй заяві позов підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов не надав, тому судом проведений заочний розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка була підписана 20.06.2011 року, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому неодноразово змінювався та з 15.06.2021 року склав 49\~676 грн. 51 коп. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач згодний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ними банком договір про надання банківських послуг. З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 13.02.2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 44 076 грн. 27 коп., з яких: 36 056 грн. 57 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 8019 грн. 70 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження умов договору позивач надав суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг, витяг із Тарифів обслуговування карт. Водночас суд ураховує, що відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини 2\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином,\~в разі\~укладення кредитного\~договору проценти\~за користування\~позиченими коштами\~поділяються на\~встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з частиною шостою\~статті 81\~ЦПК\~України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 20.06.2011 року процентна ставка за користування кредитом не визначена. Тобто у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір відсотків, що сплачуються за користування кредитом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача проценти, нараховані на прострочену заборгованість. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, банк посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Також банком був наданий суду паспорт споживчого кредиту про надання відповідачу інформації про кредитування 25.02.2021 року, яка є актуальною до 25.02.2041. Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, в тому числі у разі їх зміни банком, підписуючи заяву в червні 2011 року. У даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви 20.06.2011 року. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України,\~оскільки без\~надання підтверджень\~про конкретні\~запропоновані відповідачу\~Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів та неустойки, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України. Отже, в суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Відповідно до виписки по рахунку банком були нараховані відповідачу в період з 01.03.2022 року по 01.01.2023 проценти на загальну суму 10\~314 грн. 97 коп. (1106,38 + 584,70 + 604,19 + 604,50 + 1249,30 + 1249,30 + 1209 + 1249,30 + 1209 + 1249,30). У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов у частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом задоволенню не підлягає. Поряд із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку в повному обсязі не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» наявної заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 33 761 грн. 30 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. Відповідно до частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову (76,60%), вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2055 грн. 94 коп.

Outcome: partial