Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , яка не бере участі у її вихованні та навчанні, не цікавиться здоров`ям останньої, не піклується про фізичний та духовний розвиток, морально та матеріально її не підтримує. Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] , який не працює, останні схильні до вживання спиртних напоїв. Представник позивача Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області як органу опіки та піклування - Матвієнко Г.Ю. в підготовчому судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти позову не заперечувала та просила позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , зазначивши, що власного житла вона не має, винаймає будинок, в якому проживає разом зі співмешканцем [PERSON] та не може забезпечити своїй доньці [PERSON] належних умов життя, навчання та виховання, так як в дитини [PERSON] відсутній контакт з нею та її співмешканцем, а тому її доньці буде краще проживати та навчатися в КЗ «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради, на що остання виявила власне бажання. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 даної Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачають, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 9), матір`ю останньої є відповідачка по справі [PERSON] . Відповідно до висновку Служби у справах дітей Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради 29 вересня 2023 року № 285, з метою недопущення порушення прав дитини, Ічнянська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно інформації щодо учениці 9 класу Ічнянської гімназії № 1 ІМР [PERSON] від 21.09.2023 року № 01-25/120, виданої Ічнянською гімназією № 1 Ічнянської міської ради, [PERSON] , 08.06.2009 року навчається в Ічнянській гімназії № 1 ІМР із 07 березня 2023 року. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , тимчасово не працюючою, та співмешканцем останньої - [PERSON] , [INFO] , тимчасово не працюючим, в орендованому будинку, оскільки власного житла родина не має (а.с. 17). Відповідно до копії повідомлення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.09.2023 року № 29325/124/47/2023, [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, з яких одного разу за ч.1 ст. 184 КУпАП та одного разу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 18). Згідно наданої інформації Міським центром соціальних служб Ічнянської міської ради від 22.09.2023 року № 01-05/380 щодо сім`ї [PERSON] , родина останньої є отримувачем соціальних послуг як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Згідно рішення Сектору соціального захисту населення Ічнянської міської ради № 12-04/09 від 19.01.2023 року сім`я отримує послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку із вчиненням психологічного насильства над дитиною з боку матері (за результатами особистого звернення [PERSON] до поліцейського офіцера громади). 02.03.2023 року [PERSON] вчинив фізичне насильство над [PERSON] в присутності неповнолітньої [PERSON] , а 21.08.2023 року - над неповнолітньою [PERSON] 19.09.2023 року під час бійки між [PERSON] та [PERSON] неповнолітня [PERSON] отримала травму носа, після чого за заявою матері останньої [PERSON] , [PERSON] було зараховано до КЗ «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради та 20.09.2023 року [PERSON] розпочала навчання у вищевказаному закладі. [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] систематично вживають спиртні напої, вчиняють сварки в присутності неповнолітньої дитини, а перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - поводяться агрессивно та не контролюють власну поведінку (а.с. 11). Відповідно до Висновку оцінки потреб сім`ї, складеного начальником служби у справах дітей Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області Матвієнко Г.Ю. від 19 вересня 2023 року, основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини в сім`ї [PERSON] є насильство в сім`ї, схильність матері до вживання спиртних напоїв ( [PERSON] отримала травми верхньої частини носа. На переніссі наявні сліди тілесних ушкоджень у вигляді розсічення або подряпини. Травму наніс співмешканець матері - [PERSON] під час бійки з матір`ю) (а.с. 14). Досліджені довідки, характеристики, акти, підтверджують факт невиконання відповідачкою [PERSON] батьківських обов`язків відносно неповнолітньої [PERSON] . Таким чином, відповідачка протягом тривалого часу матеріально неповнолітню дитину не утримувала, іншої допомоги на утримання доньки не надавала, не приймала будь-якої участі у вихованні та житті доньки, на даний час своєї поведінки не змінила, остання фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманні своєї доньки, яка на даний час перебуває за власним бажанням в КЗ «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради (а.с. 16) та відповідачка [PERSON] лише формально залишається матір`ю, а реально не бере ніякої участі у житті останньої. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки [PERSON] , не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухиляється від обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси дитини, позбавити відповідачку батьківських прав. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Outcome: approved