Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 22.05.2023 року керівник Вознесенської\~окружної прокуратури\~Миколаївської області звернулася в суд з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Єланецька селищна рада Миколаївської області до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Свої вимоги мотивує тим, що 28.10.2022 року [PERSON] , з метою незаконної порубки лісу, взявши із собою раніше заготовлену бензинову пилу «Miester», у обідній час прибув до захисного насадження, яке розташоване неподалік с. Водяно-Лорине Вознесенського району Миколаївської області, де самовільно, без передбаченого законом дозволу та лісорубного квитка, усвідомлюючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою бензопили «Miester» у вищевказаній лісополосі, яка має географічні координати 47.57246, 32.05446 незаконно спиляв 5 сироростучих дерев породи «Дуб» діаметром 18 см, 24 см, 31 см, 31 см та 47 см шляхом їх повного відокремлення від кореня у спосіб спилювання, які виконували захисну протиерозійну функцію, чим заподіяв навколишньому середовищу істотну шкоду на загальну суму 32735,14 грн. Вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 23.02.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за вищевказаних обставин та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Вищевказану істотну шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував. Посилаючись на ст.ст. 105, 107 ЛК України, ст.ст. 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.1166 ЦК України, керівник Вознесенської\~окружної прокуратури\~Миколаївської області просила суд стягнути з відповідача [PERSON] шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у сумі 32735,14 грн. Ухвалою від 30.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши прокурора, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, згідно зі ст. 66 Конституції України\~кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено у частинах 2, 3\~ст. 1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів (ч. 1\~ст. 67 ЛК України). Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ч. 1\~ст. 69 ЛК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 105 ЛК України\~порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Зокрема, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у\~\~незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та п. 7 ч. 3 ст. 29, п.7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються до спецфондів Державного, обласного та місцевого (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом. У ст. 62 вказаного закону передбачено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду справи по суті, 28.10.2022 року відповідач [PERSON] , з метою\~незаконної порубки\~лісу,\~взявши із\~собою раніше\~заготовлену бензинову\~пилу «Miester»,\~у обідній\~час прибув\~до захисного\~насадження,\~яке розташоване\~неподалік с.\~Водяно-Лорине\~Вознесенського району\~Миколаївської області,\~де самовільно,\~без передбаченого\~законом дозволу\~та лісорубного\~квитка,\~усвідомлюючи протиправність\~своїх дій,\~усвідомлюючи суспільно-небезпечний\~характер своїх\~дій,\~передбачаючи їх\~суспільно небезпечні\~наслідки та\~бажаючи їх\~настання,\~за допомогою\~бензопили «Miester»\~у вищевказаній\~лісополосі,\~яка має\~географічні координати\~47.57246,\~32.05446\~незаконно спиляв\~5\~сироростучих дерев\~породи «Дуб»\~діаметром 18\~см,\~24\~см,\~31\~см,\~31\~см та\~47\~см шляхом\~їх повного\~відокремлення від\~кореня у\~спосіб спилювання,\~які виконували\~захисну протиерозійну\~функцію,\~чим заподіяв\~навколишньому середовищу\~істотну шкоду\~на загальну\~суму 32735,14\~грн. (а. с. 13-16). Вироком Єланецького районного суду Миколаївської області затверджено угоду про визнання винуватості та відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за вищевказаних обставин та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік (а. с. 13-16). При розгляді судом угоди про визнання винуватості [PERSON] беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся. Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 26.03.2023 року та не оскаржувався. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку експерта № 22-1143 судово-економічної експертизи від 01.12.2022 року за матеріалами кримінального провадження, внесеного 29.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022152170000220 розрахунку шкоди, заподіяної державі внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту дерев породи "Дуб" в лісополосі неподалік с.\~Водяно-Лорине\~Вознесенського району\~Миколаївської області вищевказаними діями відповідача завдано шкоду у сумі 32735,14 грн. (а. с. 17-23). В судовому засіданні встановлено, що вищевказану істотну шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. За змістом ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно\~ст.\~107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч.ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Таким чином, для встановлення обставин, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. В силу вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2\~ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2\~ст. 76 ЦПК України). Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Факт заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, винна поведінка відповідача, яка знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди підтверджуються вказаним вище вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 23.02.2023 року і становить 32735,14 грн. Розмір збитків, заподіяних державі вищевказаними діями відповідача, підтверджується висновком експерта, внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту дерев породи "Дуб" в лісополосі неподалік с. Водяно-Лорине Вознесенського району Миколаївської області. В ході розгляду справи відповідач не надав суду доказів і не довів відсутності своєї вини у завданні шкоди лісовому господарству, як і не подав доказів на спростування розміру заподіяної шкоди. За такого, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння шкоди державі незаконною порубкою п`яти сироростучих дерев породи "Дуб" з вини відповідача, а тому є підстави для покладення на відповідача обов`язку із відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 32735,14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. В свою чергу підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684 грн. Оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 2684 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved