Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що працював інженером лаборантом ПрАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів». 31.05.2022 року позивач звільнений за згодою сторін. Позивач стверджував, що при звільнені не отримав грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку тривалістю 21 день, що складає 7\~795 грн. 41 коп. Окрім того, позивач просив суд застосувати до виниклих правовідносин вимоги статті 117 КЗпП, за якими він має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Враховуючи вимоги статей 280, 281 ЦПК України суд вважає можливим ухвалення заочного рішення. За вищевказаними нормами процесуального закону розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами як загального, так і спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: За ч. 1 ст. 47 КЗпП (далі закону) роботодавець зобов`язаний у день звільнення : - видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення - видати працівникові письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні - провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, -на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника В порядку ст. 116 закону в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Строки звернення до суду за захистом трудових прав визначаються статтею 233 закону. На час виниклих між сторонами правовідносин 31.05.2022 року в разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З 19.07.2022 року звернутися із заявою про виплату всіх сум, що належать працівникові в разі звільнення, він може у 3-місячний строк із дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. На час виниклих правовідносин Верховний Суд дійшов висновку, що поняття «оплата праці» і «заробітна плата», які використовуються у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними. Так, спір в частині вимог ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, на яку працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством (є належною працівнику заробітною платою), охоплюється застосованим у частині другій статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці», у зв`язку з чим не обмежувався строком звернення до суду з позовом про її нарахування та стягнення (постанова від 4.04.2023 року у справі № 640/8348/21). Судом встановлено, що позивач працював інженером -лаборантом 1 категорії ПрАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (трудова книжка [NUMBER] ). Наказом № 13к трудовий договір припинений за п.1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін. Наказом визначена компенсація позивача за невикористану відпустку в 21 день. Виплата відповідачем не здійснена. Розмір середньої зарплати для розрахунку відпустки та грошової компенсації визначений довідкою відповідача вих. №01/02 від 20.02.2023 року та становить 7\~795 грн. 41 коп. Середня заробітна плата становить на місяць - 10\~950 грн. 63 коп. (довідка відповідача вих. №01/02 від 20.02.2023 року). При вирішенні спору суд враховує, що нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді, при цьому день звільнення працівника та день остаточного проведення з ним розрахунків уцей період не включаються. Так, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 48\~999 грн. 72 коп. Спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України в дохід держави.

Outcome: partial