Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона тривалий час працювала на підприємствах, правонаступником яких на даний час є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем під землею, що підтверджується копією її трудової книжки. 02.04.2000 року, працюючи на посаді медичної сестри підземного здравпункту шахти «Ювілейна» (на даний час шахта «Ювілейна» «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), з нею стався нещасний випадок та вона отримала виробничу травму, що підтверджується актом №38 про нещасний випадок від 02.04.2000 року. 30.05.2002 року їй первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності за виробничою травмою, згідно акту №38 про нещасний випадок від 02.04.2000 року, строком до 01.05.2003 року, що підтверджується витягом з акту огляду у ЛТЕК №020139 від 30.05.2002 року. 21.05.2003 року їй повторно встановлено 25% втрати професійної працездатності за виробничою травмою, згідно акту №38 про нещасний випадок від 02.04.2000 року, строком до 01.05.2006 року, що підтверджується витягом з акту огляду у ЛТЕК №025621 від 21.05.2003 року. 01.06.2006 року їй повторно встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково за виробничою травмою, згідно акту №38 про нещасний випадок від 02.04.2000 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії ДНА-02, №010717 від 01.06.2006 року. Так, вона зазнала зменшення обсягу трудової діяльності, була змушена пройти курси лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки отриманої на виробництві травми обмежують її життєву активність і вимагають від неї додаткових зусиль для організації життя, вона змушена роками проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв`язку з чим не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на її душевному та фізичному стані. Завдану їй моральну шкоду, позивачка оцінює в сумі 67000,00 гривень. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 67000,00 гривень. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна не з`явились, адвокат Євдокимова Ю.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнала та надала відзив на позовну заяву, згідно якого, позивачці первинно встановлена втрата працездатності висновком МСЕК 2002 році, тобто право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення йому такої стійкої втрати працездатності. Позивач не обґрунтувала та не надала до суду належних доказів, що настання нещасного випадку на виробництві заподіяно умовами виробництва, та як наслідок не довела факту заподіяння їй моральної шкоди, що причинила втрату працездатності. А натомість, Актом Н-1 від 05.08.2000 року підтверджено, що [PERSON] отримала травму внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці та неналежним виконанням нею вимог «Правил безпеки у вугільних шахтах». Як доводить сам позивачка, їй встановлено втрату професійної працездатності первинно в 2002 році та безстроково в 2006 році. Позивачкою не надано обґрунтованих пояснень щодо стягнення моральної шкоди. На підтвердження доводів про погіршення здоров`я позивачкою не надано жодних доказів (медичних довідок, висновків тощо). Доказів настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, які у розумінні ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди, позивачкою також не надано. Також, вважає, що сума до стягнення моральної шкоди у розмірі 67000 грн. є необґрунтованою. Позивачка не навела обґрунтованих доводів чому вона після спливу майже 20 років після встановлення факту втрати працездатності звернувся тільки у 2023 році до суду про стягнення вже з територіального органу Пенсійного фонду України моральної шкоди; не навела розрахунок даної суми та з чого вона складається.

Outcome: partial