Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської з Богодухівського районного суду Харківської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , представник позивача - Рубан Сергій Юрійович до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини. [PERSON] , через свого представника - адвоката Рубан С.Ю. звернувся до суду з позовом, у якому просить суд місцем проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначити місце проживання батька [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що з 06.09.2013 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилися діти, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 3 березня 2022 року відповідач проживає окремо, спільне господарство не веде, діти проживають з позивачем. Відповідачка дітьми не піклується, зв?язок не підтримує та участі у вихованні не бере, тому у позивача є необхідність в самостійному врегулюванні питання щодо виховання неповнолітніх дітей. Позивач має можливість забезпечити належні умови для нормального утримання, догляду та виховання дітей. Так, позивач, разом з дітьми та своїм батьком, проживає в приватизованій квартирі з усіма зручностями, що належить його батьку на праві приватної власності, де створені всі необхідні умови для проживання дітей, здійснює їх матеріальне забезпечення, має постійне місце роботи та стабільний дохід, задовільний стан здоров?я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Зазначає, що діти мають все для гармонійного розвитку, прагнуть до спілкування та спільного проведення часу з батьком, мають особисту емоційну прихильність до нього є необхідність у визначенні їх місця проживання з позивачем. 30.06.2023 року ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Службу у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на належну, а саме, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області. Позивач та його представник - адвокат Рубан С.Ю. у відкрите судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, від представника позивача надійшло клопотання, з проханням судове засідання по справі провести без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, в матеріалах справи міститься заява від 30.06.2023 року, в якій просить судове засідання по справі проводити без її участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує. 26.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що проти позовної вимоги [PERSON] заперечує. Зазначає, що з моменту укладення шлюбу, а саме з 06.09.2013 року до березня 2022 року вони проживали разом з позивачем, і вели спільне господарство в м. Южноукраїнську Вознесенського району Миколаївської області. Разом з ними проживали їх малолітні діти. Після припинення спільного проживання і ведення спільного господарства, в березні 2022 року, відповідач тимчасово залишила дітей разом з їх батьком, а сама переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Каплунівка Богодухівського району Харківської області, де вона зареєстрована, так, як її переїзд був вимушений, оскільки подружнє життя з чоловіком не склалось, спільне проживання є не можливим. Зазначає, що з чоловіком у них була усна домовленість, про те, що поки вона не облаштується, не знайде роботу за новим місцем проживання, діти тимчасово поживуть з батьком, а потім вона мала намір забрати їх до себе, для спільного проживання. Відповідач стверджує, що домовленості, щодо постійного проживання дітей разом з батьком, між ними не було. На даний час вона проживає разом зі своїми батьками, в будинку, що їм належить, вживає заходів для пошуку роботи та працевлаштування. Зазначає, що її доходи не стабільні, але батьки тримають домашнє господарства і вона може забезпечити утримання своїх дітей. За її місцем проживання наявні всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Вважає, що визначення місця проживання дітей разом з батьком не відповідатиме інтересам дітей, а тому просить у задоволенні позову про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] відмовити. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 175 /а.с.16/. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками яких зазначено, [PERSON] та [PERSON] /а.с.17,19/. За приписами ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, після припинення спільного проживання сторін, діти залишилися проживати з батьком. З копій Витягів з реєстру територіальної громади № 2023/000840996 від 01.02.2023 року, №2023/000824616 від 01.02.2023 року, № 2023/00847171 від 01.02.2023 року, № 2023/000847172 від 01.02.2023 року вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з батьком [PERSON] , за однією адресою: [ADDRESS] . Мати малолітніх дітей, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ./а.с.10,14,15,18,20/. Відповідно до копії свідоцтва про приватизацію житла від 19.05.1994 року, відділ приватизації житлаВО «ЮУ АЄС» посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності гр. [PERSON] та його членам родини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію житлового фонду». Загальна площа квартири становить 50,9 кв.м./а.с.23/. Як вбачається з копії акту обстеження умов проживання від 12.06.2023 року б/н, проведеного [PERSON] , головним спеціалістом ССД ЮМР та [PERSON] завідувачем сектору опіки, піклування та усиновлення ССД ЮМР, за адресою: [ADDRESS] , на момент відвідування, в квартирі чисто та затишно, наявні меблі, побутова техніка та інші предмети тривалого вжитку, продукти харчування та їх запас у наявності. Умови проживання задовільні. Для дітей наявна окрема кімната у якій чисто та затишно, у кожного є окремо спальне місце (ліжко та диван), місця для навчання (письмовий стіл, стілець), шкільне приладдя (канцелярія, зошити, підручники), гаджети для навчання, іграшки, книжки за віком, шафа із одягом, що відповідає віку та сезону для кожної дитини, засоби гігієни. Умови для проживання та розвитку дітей створення належним чином. За даною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - батько; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - донька. Результати бесіди: зі слів [PERSON] , з`ямовано, що його дружина [PERSON] в березні 2023 року поїхала до батьків у Харківську область та залишилась там проживати. Діти проживали разом з батьком. Згодом дружина повідомила, що має намір приїхати та забрати дітей на постійне проживання до Харківської області, і так як він категорично проти цього, подав до суду позов про визначення місця проживання дітей з ним. Він має постій роботу, стабільний дохід у дітей сталі соціальні зв`язки: старший син відвідує школу, має друзів, молодша донька відвідувала садочок. Він має підтримку батьків у догляді та вихованні дітей, так як дружина після того, як поїхала, участі у вихованні дітей не приймає, може інколи зателефонувати /а.с.109-110/. Відповідно до копії довідок про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-ІY рівнів акредитації, про хворобо, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад № 69609 та №69603 від 06.03.2023 року, видані лікарем НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] , про те що [PERSON] та [PERSON] здорові /а.с.24,25/. Згідно з копіями довідок від 06.03.2023 року, [PERSON] , 1982 року народження на обліку у лікаря-нарколога та на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває /а.с.29,30/. Як вбачається з копії характеристики виданої начальником Служби підготовки виробництва Енергоремонтного підрозділу ВП «Південноукраїнська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» на ім`я [PERSON] , який трудову діяльність у ВП ПАЕС розпочав у 2014 році в якості слюсара з ремонту реакторно-турбінного устаткування в РЦ 3-го розряду ремонтно оперативної дільниці служби підготовки виробництва ЕРП. У вересні 2017 року підвищив кваліфікацію до слюсаря 4-го розряду. За час роботи у підрозділі [PERSON] зарекомендував себе сумлінним, пунктуальним, ініціативним, працівником. Відповідально відноситься до виконання своїх обов`язків, розуміє та оцінює особисто відповідальність, яку несе за їх виконання. До роботи підходить із знанням справи. Виробничі доручення виконує якісно та у зазначені терміни, без додаткових нагадувань. В роботі дотримується принципів культури безпеки і виробництва. Вміє працювати з нормативними, виробничими, ремонтними та іншими документами. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Отримані знання та досвід використовує у роботі при виконанні поставлених завдань та функціональних обов`язків. Має високий рівень працездатності, відрізняються високою організованістю, пунктуальністю. [PERSON] користується повагою колективу та адміністрації. Порушень трудової та виробничої дисципліни немає./а.с.28/. Згідно з копією довідки № 467 від 02.02.2023 року виданої заступником генерального директора ВП ПАЕС, [PERSON] дійсно працює на ВП 2ПАЕС» з 20.03.2014 року на посаді слюсара з ремонту реактивно-турбінного устаткування в РЦ за основною формою працевлаштування, та йому за період з лютого 2022 по січень 2023 року нараховано заробітну в сумі 428278,45 грн., сума фактично отриманої зарплати становить 340572,22 грн./а.с.26/. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 324 від 06.10.2023 року затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що під час обстеження умов проживання, проведено бесіду із малолітнім [PERSON] . Бесіда проходила за згодою батька та без його присутності. Під час розмови [PERSON] поводив себе вільно, спокійно, без ознак занепокоєння чи стривоженості, у вільній бесіді розповів, що живе з татом та сестричкою, розповідав про своїх друзів, школу, як проводить вільний час, щодо матері розповів, що мама поїхала до дідуся та бабусі і інколи телефонує, на запитання чи пропонувала мама переїхати з міста Южноукраїнська до неї в Харківську область зазначив, що не пропонувала, на запитання чи хотів би він переїхати жити туди, де живе мама (ходити там до школи, познайомитись із новими друзями), хлопчик відповів, що не хоче. Через малолітній вік [PERSON] , бесіда із дитиною не проводилась. Також у висновку зазначено, що відповідно до листа Южноукраїнського ліцею № 4 Южноукраїнської міської ради від 16.06.2023 № 215, [PERSON] , закінчив 2-В клас. Батьки приділяють достатню увагу навчанню сина. Радомир завжди виконує домашні завдання, має необхідне приладдя до уроків, з допомогою батьків виконує всі творчі завдання. Батьки разом з [PERSON] приймають активну участь у житті класу. Батько, [PERSON] , разом із іншими батьками ремонтував меблі, кріпив стенди. Родина брала участь у ремонті класу, а також у більшості акцій і заходів ліцею. Батьки забезпечили доступ дитині до дистанційного навчання, 1 батько, і мати в однаковій мірі займаються вихованням сина. Батько протягом 2-го семестру після уроків систематично водив дитину на заняття в спортивні секції, так як мати в цей час займалась домашнім господарством і маленькою дитиною. Згідно з листом некомерційного комунального підприємства «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 19.06.2023 № 01-18/1448 [PERSON] та [PERSON] на диспансерному обліку не перебувають, щеплені за календарем, медичний огляд проходять вчасно. Батьки всі рекомендації лікаря-педіатра виконують. Діти на прийом до лікаря приходять з одним із батьків. З метою підготовки висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітніх дітей та з`ясування думки матері [PERSON] , службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради в телефонному режимі проведено бесіду із матір`ю щодо врегулювання спору. Під час бесіди пані [PERSON] повідомила, що постійно проживає в м. Харкові, перебуває в пошуках роботи, їй було надано роз`яснення щодо необхідності надання документів, які підтверджують здатність матері до забезпечення потреб дітей (наявність житла, постійного заробітку, створення умов для проживання та виховання дітей). Відповідно до інформації наданої Службою у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 10.08.2023 № 01-29/302 [PERSON] відсутня за місцем реєстрації по [ADDRESS] , в телефонному режимі пані [PERSON] повідомила, що не проживає за адресою реєстрації більше шести місяців, а живе в м. Харкові. Комісія вважає, що батько [PERSON] здатен забезпечити потреби дітей, належні житлові умови, має стабільну роботу та дохід, позитивно характеризується. Тоді як матір [PERSON] має пасивну позицію щодо реалізації свого права на визначення місця проживання дітей разом із нею (не надала жодного документу, що підтверджував би її здатність забезпечити потреби дітей на новому місці проживання), а також не заявила зустрічної позовної вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом із нею. Тому, Комісія вважає, що визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із батьком [PERSON] відповідатиме інтересам дітей. Отже, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 28.09.2023, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає за доцільне затвердити висновок про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] ./а.с.120-124, 135-138/. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень ч. 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Слід зазначити, що на даний час вік дітей не дозволяє в повній мірі визначити їх особливу прихильність до кожного з батьків, але суд враховує, що відповідачка має можливість безперешкодно відвідувати дітей, спілкуватися з ними, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за дітьми за місцем проживання позивача. При цьому поведінка відповідача, яка тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей, дає суду підстави сумніватися у належній поведінці відповідача щодо подальшого виконання нею своїх батьківських обов`язків, тому суд доходить висновку про надання можливості виконувати їх саме позивачу виходячи із інтересів дітей. Наполягаючи на визначенні місця проживання дітей з батьком, позивач надав суду відповідні докази того, що за умовами проживання, обставинами його життя, особливостями його відносин з дітьми, саме він має перевагу перед матір`ю дітей при визначенні місця їх проживання. Відповідачка у справі, навпаки, жодних доказів своїх переваг перед батьком дітей при визначенні місця проживання дітей суду не надала. Враховуючи те, що умови проживання позивача є належними для проживання дітей, та те, що судом не встановлено, що позивач зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, чи веде аморальний спосіб життя, визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, суд доходить висновку про задоволення заявлених вимог про визначення місця проживання дітей разом з батьком. Крім того, суд зауважує, що мати дітей, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з ними, турботі відносно них та участі у їх вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей, щодо встановлення часу спілкування, або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved