Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

10 липня 2023 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просять: - визнати право власності [PERSON] на частину будинку за адресою: [ADDRESS] , - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати право власності [PERSON] на частину будинку за адресою: [ADDRESS] , - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачки посилаються на те, що вони є доньками [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] мала у власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ., де позивачки разом із матір`ю проживали по день смерті. У квітні 2023 року позивачки звернулись до Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак, у вчинені даної нотаріальної дії [PERSON] та [PERSON] було відмовлено, оскільки, позивачками не надано документів, що посвідчували б право власності спадкодавця на спадковий будинок. Враховуючи вказані обставини, через неможливість надати правовстановлюючі документи, позивачки вимушені звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду 10 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 21). Ухвалою суду від 10 липня 2023 року зобов`язано Другу Новомосковську державну нотаріальну контору, надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , актовий запис № 75 (а.с. 22). В судове засідання позивачки не з`явились, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, одночасно позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надійшло. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивачки [PERSON] та [PERSON] дійсно є дочками померлої [PERSON] (а.с. 10,11). 07 січня 2012 року виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що видано відповідне свідоцтво Серії [NUMBER] , згідно якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим Орлівщинською сільською радою Новомосковського району(а.с. 13), у зв`язку із чим відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Зі змісту інформаційної довідки, наданої Орлівщинським старостинським округом вбачається, що згідно книги № 27 ст. 24 господарського обліку за гр. [PERSON] , [INFO] , числиться домоволодіння за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). З метою нотаріального оформлення своїх законних прав, як спадкоємців [PERSON] та [PERSON] звернулись до Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище майно зі спадкової маси після смерті матері. Однак, 28 квітня 2023 року державним нотаріусом Крутько Л.П. відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що позивачками не було надано належного документу, який посвідчував би право власності спадкодавця на спадковий будинок, вказане не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 15, 16). 03.04.2023 року Комунальним підприємством «Новомосковським міжрайонним бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради» надано відповідь на запит № 2034/23, якою повідомлено, що відповідно до інвентаризаційної справи, вилученої правоохоронними органами в НРКП БТІ «Інвентаризатор» та повернутої до КП «НМБТІ`ДОР», станом на 29.12.2012 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.12.1988 року відповідно до рішення № 315 виконкому Новомосковської районної Ради від 19.10.1988 року, зареєстрованого в БТІ 09.12.1988 року за р.№ 1153-5(а.с. 41). Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, врегульовані наступними нормами закону. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 та ст. 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 ЦК УРСР), відповідно до ст. 17 ЦК УРСР місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вищий спеціалізований суд України у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що відповідно до ст. 548 ЦК УРСР не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі (п.2 листа ВССУ від 16.05.2013р.). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суду доведено, що відсутність у позивачок правоустановчих документів на спадкове майно, що належало [PERSON] , померлій [INFO] , дійсно унеможливлює отримання ними свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак аналіз поданих доказів, свідчить про те, що [PERSON] за життя на законних підставах набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] , тому до позивача переходить право власності на зазначене спадкове майно, відповідно до вимог ст.1216 ЦК України. В зв`язку з тим, що позивачки не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved