Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

07.11.2022 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь [PERSON] - 240500 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 08.09.2018 року [PERSON] затримано слідчим відділом УСБУ в Полтавській області, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Вироком Київського районного суду м. Полтави від 04.01.2021 року [PERSON] виправдано на підставі п. 3 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.11.2021 року апеляційна скарга прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури залишена без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 04.01.2021 року стосовно [PERSON] без змін. Постановою Верховного суду від 14.09.2022 року касаційна скарга прокурора зі змінами до неї залишена без задоволення, а ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01.11.2021 року відносно [PERSON] - без змін. Після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією вирок Київського районного суду м. Полтави набрав законної сили. В наслідок незаконного притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, незаконного перебування під слідством та судом, позивач зазнав моральних страждань, які виразилися зокрема в тому, що це вплинуло на його діяльність, як прокурора Полтавської місцевої прокуратури, підірвало його авторитет та ділову репутацію, викликало негативне ставлення з боку суспільства, такі моральні страждання суттєво змінили нормальний ритм життя позивача. Крім цього, 05.04.2019 року позивача було звільнено з посади в органах прокуратури за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. З моменту затримання позивача в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (08.09.2018) по набрання чинності виправдувальним вироком (01.11.2021) минуло 37 місяців, тому розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 240500 грн, яка складається з: 6500 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 37 місяців. Ухвалою судді від 09.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 02.12.2022 року від відповідача Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив в якому останні зазначають, що позивач на користь [PERSON] підлягає стягненню мінімальна сума відшкодування визначена ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», тобто може буди стягнуто 240500 грн. 03.10.2023 року від представника відповідача Державної казначейської служби України надійшов відзив в якому останній заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено завдання йому моральних страждань у тій мірі, з якою пов`язується наявність підстав для відшкодування моральної шкоди у матеріальному виразі. Ухвалою суду від 03.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги посилаюсиь на обставини викладені в позові. Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача Державної казначейської служби України у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 08.09.2018 року [PERSON] затримано слідчим відділом УСБУ в Полтавській області, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2018 рокуза № 22018170000000031 за ч. 3 ст. 368 КК України. Відповідно до вироку Київського районного суду м. Полтави від 04.01.2021 року [PERSON] виправдано на підставі п. 3 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.11.2021 року апеляційна скарга прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури залишена без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 04.01.2021 року стосовно [PERSON] без змін. Постановою Верховного суду від 14.09.2022 року касаційна скарга прокурора зі змінами до неї залишена без задоволення, а ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01.11.2021 року відносно [PERSON] - без змін. У статтях\~55,\~56 Конституції України\~закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписичастинипершоїстатті 9\~Конституції України,\~статті 10 Цивільного кодексу України\~є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За змістом положень статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 1176 Цивільного кодексу України\~встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження, обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає\~відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодуванняшкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Пунктом 1\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених ним, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку суду. У наведених у\~статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Таке відшкодування провадиться за рахунок коштів державного бюджету (пункт 1 статті 3, частина перша\~статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Статетю 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно достатті 2 цього Законуорган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов`язані роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди. За змістом положень частини першої статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розглядікримінальноїсправи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, щорозглядав справу у першій інстанції. Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 частини першоїстатті 3\~Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 43 Кримінального процесуального кодексу України\~виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, позивач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме:\~стаття 1176 Цивільного кодексу України, та\~Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Статтею 23 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщоінше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 1 статті1, пунктом 5\~статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у статті 1 цього\~Закону\~випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`розмір моральної шкоди, визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодуванняморальноїшкоди за час перебуванняпідслідствомчи судом провадитьсявиходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування підслідством чи судом. Згідно із частинами п`ятою, шостою\~статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Разом законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленного законодавством розміру заробітної плати на момент розглядусправи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскількивін є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури, позивач був позбавлений права працювати, жити повноцінним життям, заробляти кошти та утримувати сім`ю, а також те, що тривале перебування в статутсі підозрюваного, що спричинило тривалий характер моральних страждань з боку останнього. З урахуванням викладеного вище, розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 686/23731/15-ц. Оскільки [PERSON] перебував під слідством та судом з 08.09.2018 року по 01.11.2021 року, тобто 37 місяців, тому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди становить 240500 грн. (мінімальна заробітна плата - 6500 грн. х кількість місяців 37). Згідно зі\~статтею 2 Цивільного кодексу України\~держава Україна є учасником цивільних відносин, тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги доведеність спричиненої моральної шкоди позивачеві, виходячи з із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь [PERSON] - 240500 грн. У відповідності до вимог\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved