Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивачі, через свого представника адвоката Біленського А.Г., звернулися до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину, після смерті [PERSON] , прийняли: жінка [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , не встигнувши реалізувати свої спадкові права відносно вказаного будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли всі позивачі по справі. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, позивачі дізналися про неможливість його видачі через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Тому, посилаючись на викладене позивачі просять визнати за ними право власності на зазначений житловий будинок, в порядку спадкування за законом, у відповідності до успадкованих кожним з них часток. Позивачі у судове засідання не з`явилися, проте від їх представника адвоката Біленського А.Г. надійшла письмова заява про підтримання позовної заяви та розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, в тому числі копії спадкових справ № 242/2005 на майно спадкодавця [PERSON] та № 13/2016 на майно померлої [PERSON] , судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] . Згідно дозволу № 41 від 15.03.1988 року на право виконання будівельних робіт, [PERSON] , за життя, було дозволено приступити до будівництва одноповерхового будинку по [ADDRESS] , з датою закінчення будівельних робіт в 1990 році. Відповідно до витягу з рішення № 84 виконавчого комітету Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 15.11.1995 року, затверджено списки по належності житлових будинків та присвоїти їм номера: [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 12.03.2014 року № 430, згідно, даних погосподарської книги № 6, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , які відповідно до довідки Баловненського старостинського округу Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 907 від 13.09.2021 року, на день смерті [PERSON] , були прописані і постійно проживали в спадковому житловому будинку в [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняли син [PERSON] та дочка [PERSON] , які відповідно до довідки Баловненського старостинського округу Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 908 від 13.09.2021 року, на день смерті [PERSON] , були прописані і постійно проживали в спадковому житловому будинку в [ADDRESS] . Також спадщину прийняв син [PERSON] [PERSON] , подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, позивачі дізналися про неможливість його видачі через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Ступінь родинних зв`язків та спорідненості спадкодавців та спадкоємців підтверджено матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ), свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ), свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ) та повторним свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER] ), відповідно до якого позивачка [PERSON] , у зв`язку з укладенням шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об`єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов`язується виникнення майнових прав. Відповідно до змісту ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтями 1268-1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Частинами 3, 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, виходячи з викладено суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved