Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

02.10.2023\~представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором 550395-М від 09.02.2022 в розмірі 14722,40 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.02.2022 між ТзОВ «Містер Кеш» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №550395-М. 19.04.2023 між ТзОВ «Містер Кеш» та ТзОВ «Фінфорс» укладено Договір факторингу №42987483-108 у відповідності до умов якого, ТзОВ «Містер Кеш» передає ТзОВ «Фінфорс» за плату, а ТзОВ «Фінфорс» приймає належні ТзОВ «Містер Кеш» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №42987483-108 від 19.04.2023, ТОВ «Фінфорс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14722,40 грн, у зв`язку із порушенням останньою умов кредитного договору. Відповідач не надала своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а тому свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед кредитором. Ухвалою суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.10.2023 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила позов задовольнити, стягнути з неї 50% сплаченого позивачем судового збору та зменшити заявлені представником позивача витрати на професійну допомогу. Представник позивача ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вказав, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов визнала в повному обсязі. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 09.02.2022 між ТзОВ «Містер Кеш» та [PERSON] було укладено кредитний договір №550395-М, який було підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "Містер Кеш", затверджених наказом ТОВ "Містер Кеш" № 0702-1 від 07.02.2022, які розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ "Містер Кеш". Згідно із п.2.6.1, 2.6.2, 2.6.4 Кредитного договору відповідачу надається кредит у сумі 13 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом за акційною процентною ставкою у розмірі 0,4975 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом на строк до 10.03.2022. Відповідно до довідки про заборгованість від 19.04.2023, сума заборгованості [PERSON] за електронним кредитним договором №550395-М від 09.02.2022 перед позивачем становить 14722,40 грн., з яких: 13700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1022,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. 19.04.2023 між ТзОВ «Містер Кеш» та ТзОВ «Фінфорс» укладено Договір факторингу №42987483-108 у відповідності до умов якого, ТзОВ «Містер Кеш» передає ТзОВ «Фінфорс» за плату, а ТзОВ «Фінфорс» приймає належні ТзОВ «Містер Кеш» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с.60-66). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №42987483-108 від 19.04.2023 ТзОВ «Фінфорс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 14722,40 грн., з яких: 13700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1022,40 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.67). Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між ТзОВ «Містер Кеш» та відповідачкою [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачкою коштів за договорами кредиту та факт їх неповернення у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. Беручи до уваги визнання позову відповідачкою та враховуючи\~той факт,\~що ТзОВ «Містер Кеш» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТзОВ «Фінфорс» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання правової допомоги. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн. необхідно вирішити з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, яка передбачає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, представник позивача надає ордер про надання правової допомоги № б/н від 20.02.2023 та додаток до договору, платіжну інструкцію №3503 від 25.08.2023 про отримання оплати по договору . Перевіривши наданий представником позивача додаток до договору з переліком наданих послуг, суд не може погодитись з деякими його пунктами Так, у пунктах 1, 4, 5 та 6 вказаного додатку, представником вказано про оформлення документів щодо надання правничої допомоги, формування додатків до позовної заяви, складання будь-яких процесуальних заяв, клопотань, заперечень та відправка позову до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі, які оцінені у 3000 грн. загалом. Однак на думку суду, ці пункти не можна відокремлювати, як окрему послугу від вже наданої адвокатом при підготовці та подані безпосередньо позовної заяви, тому у стягненні суми за виконання такої роботи необхідно відмовити. А тому суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 4000,00 гривень.

Outcome: approved