Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кметик В. Я., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 серпня 2004 року зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим. Через несумісність характерів виникали сварки у зв`язку з чим сторони втратили повагу один до одного. Сторони припинили шлюбні стосунки, тривалий час не ведуть спільного господарства, проживають окремо, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Ухвалою судді від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Кметик В. Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб з мотивів, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, щодо примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 26 серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 30, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 26 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, України. Як зазначає позивачка у позовній заяві, від даного шлюбу у стороні є одна неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що спільні відносини між позивачкою та відповідачем припинились. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved