Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 02.10.2023 міський голова звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради від 25.01.2021 №15 неповнолітній [PERSON] та його брат [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку ССД як такі, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. За інформацією Малинському міському центрі соціальних служб від 18.07.2023 №180 відомо, що на обліку Центру сім`я [PERSON] перебуває з 2019 року з причини перебування у складних життєвих обставинах. Проте, на контролі дана сім`я знаходиться з моменту народження дітей, оскільки мама не здійснювала належного догляду та виховання за дітьми. В ході здійснення соціальних супроводів з даною сім`єю, працівниками центру було відмічено, що взаємостосунки з матір`ю та синами були постійно напружені, будь-яке спілкування закінчувалося конфліктами, повністю відсутня взаємоповага та порозуміння між членами родини. Відповідач ніколи не проявляла до дітей почуття любові, уваги, тепла, переживань, турботи, оскільки постійно влаштовувала своє особисте життя. Потреби дітей по мірі можливостей задовольняла бабуся дітей, в якої вони проживали, а одягом постійно забезпечували соціальні служби. Мати часто залишала дітей на бабусю та їхала в невідомому напрямку. КНП «Малинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Малинської міської ради від 18.07.2023 №939/01-09 інформує, що на прийом до лікаря-педіатра дітей [PERSON] та його брата [PERSON] , мама - [PERSON] дуже рідко супроводжувала, частіше вони були у супроводі соціального працівника. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Працівниками служби у справах дітей спільно з працівниками ММЦСС та інспектором ювенальної превенції ВП №1 Коростенського РУП ГУНИ в Житомирській області неодноразово проводилася профілактична робота у вигляді бесід щодо відповідального ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, консультування щодо особливостей розвитку в сім`ї та сімейних відносин. Проте, на будь-які зауваження, рекомендації, прохання соціальних працівників, відповідач не реагувала. Неповнолітній [PERSON] на підставі ухвали Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/1498/21 від 25.01.2022 перебуває у Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка як такий, котрий вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ККУ та до якого було застосовані примусові заходи виховного характеру терміном до його виправлення строком на 2 роки 6 місяців. Відповідно до клопотання адміністрації Макіївського ПУСР ім. А.С. Макаренка від 03.07.2023 за №355, на підставі особистого звернення неповнолітнього [PERSON] , адміністрація закладу просить орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради порушити питання доцільності позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не бере участі у його вихованні. Жодного разу не з`явилася в заклад освіти та не цікавилася його успіхами, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не надає матеріальної та іншої допомоги, не піклується про стан його здоров`я та розвиток. Закріпленим вихователем із відповідачем проводилися бесіди в телефонному режимі про поведінку, навчання, прохання сина про матеріальне забезпечення, на що отримано відповідь про відсутність коштів та постійного місця роботи. Зацікавленості в житті дитини зі сторони матері немає. Згідно з характеристикою навчального закладу, неповнолітній [PERSON] має навчальні досягнення посереднього рівня, великі прогалини в знаннях. У нього склалися несприятливі відносини у сім`ї, порушення внутрішньо сімейних відносин, які породжують конфлікти, несприятливе ставлення членів сім`ї один до одного. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитину [PERSON] , передати його під опіку Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Явка сторін по справі: Представник позивача головний спеціаліст у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Новицька О.С., яка діє на підставі довіреності №878/03-32 від 04.10.2023, 10.11.2023 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 01.11.2023 подала заяву до суду про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області у повному обсязі з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Батько дитини, записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України індексний номер 00041534973 від 22.09.2023 (а.с.10). Відповідно до письмової власноручної заяви від 05.06.2023, [PERSON] звернувся до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області з проханням подання позову до суду про позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав відносно нього та вирішення питання про стягнення аліментів (а.с.8). Згідно з повідомленням №3993 від 11.10.2023 встановлено, що відповідно до путівки МОН №208 та ухвали Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/1498/21 від 25.01.2022, 11 жовтня 2022 року до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка доставлено [PERSON] , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ККУ та до якого було застосовані примусові заходи виховного характеру терміном до його виправлення строком на 2 роки 6 місяців (а.с.11). Відповідно до відповіді Малинського міського центру соціальних служб №180 від 18.07.2023, з 31.07.2019 сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах та неодноразово перебувала під соціальним супроводом працівників Центру. Проте, на контролі дана сім`я знаходиться з моменту народження дітей, оскільки [PERSON] , не здійснювала належного догляду та виховання за дітьми. В ході здійснення соціальних супроводів з даною сім`єю, працівниками центру було відмічено, що взаємостосунки між матір`ю та синами були постійно напружені, будь яке спілкування закінчувалося конфліктами, повністю відсутня взаємоповага та взаєморозуміння між членами родини. [PERSON] ніколи не проявляла до дітей почуття любові, знаків уваги, тепла, переживань, турботи, оскільки постійно влаштовувала своє особисте життя. Потреби дітей по мірі можливості задовольняла бабуся, в якої вони на той час проживали, а одягом постійно забезпечували соціальні служби. Мати часто залишала дітей на бабусю та їхала в невідомому напрямку. [PERSON] , неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання нею своїх батьківських обов`язків. Її спосіб життя негативно впливає на розвиток дитини (а.с.12). Згідно листа заступника начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області М.Бондарчука №4394/216/03-2023 від 25.07.2023, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП 08.09.2022 та 14.09.2022 (а.с.13). Згідно листа головного лікаря КНП «МЦПМСД» Малинської міської ради О.Андрійцева, виконання матір`ю [PERSON] своїх батьківських обов`язків незадовільне (а.с.14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 26.09.2023 за №361, [PERSON] , як мати байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям та майбутнім свого сина [PERSON] , що свідчить про невиконання матір`ю покладених на неї обов`язків. Зібрані відомості дають підстави зробити висновок, що [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Довідкою №61 від 03.07.2023 підтверджено, що [PERSON] навчається в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка в групі ШЛП-22 на 1 курсі за професією «штукатур, лицювальник-плиточник» та дійсно перебуває на повному державному утриманні з 11.10.2022 по 11.04.2025 (а.с.17). Згідно характеристики, наданої за підписом в.о. директора Макіївського ПУСР ім. А.С.Макаренка Чорномора Р., [PERSON] перебуває на обліку ради профілактики, не завжди дотримується правил внутрішнього розпорядку училища, має великі прогалини в знаннях, потребує постійного педагогічного нагляду, рекомендовано продовжувати працювати над розвитком розумових та інтелектуальних здібностей, а також поступово формувати активну життєву позицію в суспільстві (а.с. 21). Відповідно до клопотання №355 від 03.07.2023, адміністрація Макіївського ПУСР ім. А.С.Макаренка звернулась до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області з проханням подання позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.22). Мотиви та застосовані норми права. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позивачем належними доказами доведено ухилення від виконання [PERSON] обов`язків по вихованню [PERSON] , що полягає у відсутності виховання дитини та зацікавленості у його розвитку, в не забезпеченні продуктами харчування, одягом, засобами гігієни. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 26.09.2023, встановлено свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо синів [PERSON] . Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин, згідно зі ст. 169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. [PERSON] необхідно передати під опіку Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка для подальшого їх влаштування. Частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (789-ХІІ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи те, що відповідач є матір`ю неповнолітнього сина, інформація стосовно того, що вона не є працездатною, здоровою людиною у суду відсутня, а тому, суд приходить до висновку, що з неї підлягають стягненню аліменти на користь установи (особи) де перебуватиме дитина, на утримання [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення утримання дитини та задоволення його потреб. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи вище викладене та те, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей до суду, то в такому разі з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved