Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

29 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 69 років померла їхня двоюрідна сестра [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Матір`ю позивача була [PERSON] , а батьком [PERSON] був [PERSON] , які між собою були рідними братом та сестрою, їх батьками були [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що оскільки [PERSON] чоловіка, дітей, рідних братів та сестер не мала, її батьки померли раніше за неї, позивач та відповідачі дійшли згоди, що розподілимо спадщину в рівних частках як спадкоємці п`ятої черги та усно домовились, що відповідачами буде подано до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, в тому числі й від імені позивача. Однак через його правову необізнаність щодо вимоги особистого подання такої заяви, він протягом всього часу був впевнений, що відповідачі діють добросовісно. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли дві квартири у будинку [ADDRESS] , в одній з яких (квартира [ADDRESS] ) вона проживала та була зареєстрована. 24.06.2021 позивач звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини 25.06.2021 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в матеріалах спадкової справи № 639/2020 документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та померлою [PERSON] , а також через пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з метою відчуження належної йому частки у спадщині відповідачами запевнено його, що в його інтересах подано заяву про прийняття спадщини, що стало підставою для пропуску строку на прийняття спадщини. Окрім того на думку позивача державним нотаріусом не було виконано вимоги щодо з`ясування питання про існування інших спадкоємців з метою недопущення пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просив суд встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Харків, громадянин України, є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , уродженки села Никонорівка, Чутівського району. Полтавської області, яка померла [INFO] у місті Харкові; визначити [PERSON] додатковий, тривалістю три місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки села Никонорівка, Чутівського району, Полтавської області, яка померла [INFO] у місті Харкові. Відповідачі у відзиві на позовну заяву позовні вимоги про встановлення родинних відносин визнали у повному обсязі, однак проти позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини заперечували, оскільки підстави пропуску строку, наведені [PERSON] , не є поважних. Будь-яких доказів, які свідчать про нібито досягнуту усну або письмову домовленість про подання заяви нотаріусу від імені позивача матеріали справи не містять. Йому було відомо про смерть [PERSON] , він був присутнім під час її поховання та на поминальному обіді. Також позивач є обізнаним з вимогами закону щодо подання заяви про прийняття спадщини, оскільки раніше уже оформлював спадкові права. Крім того відповідачі зазначають, що в судовому засіданні яке відбулося 09.06.2021, допитаний в якості свідка позивач по справі повідомляв суду, що він був обізнаний щодо смерті [PERSON] , поважних причин щодо неподання у встановлений строку заяви про прийняття спадщини свідок не повідомив. Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідачі просили у задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачі просили позов задовольнити частково, а саме в частині встановлення факту родинних відносин. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено обставини про те, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого повторно 03 лютого 2015 року. Батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Никонорівка, Чутівського р-ну, Полтавської обл., є [PERSON] (батько) та [PERSON] (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 травня 1961 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року у справі № 638/5484/21 за заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи - [PERSON] , Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, яке набрало законної сили 22 вересня 2021 року, встановлено обставини, які не підлягають доказуванню, а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є двоюрідними сестрами померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні відповідачі, які є двоюрідними сестрами померлої [INFO] [PERSON] підтвердили та визнали, що [PERSON] є їх двоюрідним братом і водночас двоюрідним братом [PERSON] , оскільки його матір була рідною сестрою батька померлої [PERSON] . Окрім визнання факту родинних відносин відповідачами, судом також враховано, що при розгляді справи № 638/5484/21 під присягою свідка був допитаний [PERSON] , який повідомив, що він є двоюрідним братом померлої [PERSON] . Заявники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також є двоюрідними сестрами його та померлої [PERSON] . Йому відомо, що померла [PERSON] дітей, чоловіка та батьків на день смерті не мала. Організацією поховання померлої займалися заявники. Між родичами в сім`ї [PERSON] склалися добрі родинні стосунки. Пояснив, що у сім`ї [PERSON] , а саме у [PERSON] та [PERSON] було п`ятеро дітей - [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Йому достеменно відомо, що заявниці [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами між собою (дочки [PERSON] ), та двоюрідними сестрами [PERSON] (дочка [PERSON] ), його - [PERSON] (сина [PERSON] ), та померлої [PERSON] (дочки [PERSON] ). Повідомив, що після смерті сестри [PERSON] станом на 09 червня 2021 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Суд визнав такі показання свідка [PERSON] належними та допустимими, оскільки вони узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, взаємопов`язні в сукупності з ними та не суперечать їм. Крім того на родинний зв`язок між позивачем та померлою [PERSON] вказує той факт, що матір позивача та батько померлої мають спільні прізвища та по-батькові. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Згідно з ч. 1 та 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та встановлені в судовому засідання обставини справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, узгоджується зі встановленими в судовому засіданні обставинами справи, а тому суд приймає визнання позову відповідача у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , уродженки села Никонорівка, Чутівського району, Полтавської області, яка померла [INFO] у місті Харкові. Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [INFO] у м. Харкові у віці 69 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видано 23 жовтня 2020 року. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 24 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 25 червня 2021 року постановою державного нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в матеріалах спадкової справи № 639/2020 документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та померлою, також у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 332/1434/15-ц (провадження № 61-34831св18) вказано, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на існування домовленості з відповідачами, що вони подать від його імені заяву про прийняття спадщини, а також на особисту правову необізнаність щодо необхідності особисто подати заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців. При цьому доводи позивача щодо існування домовленості з відповідачами всупереч вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку, оскільки відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 522/21610/17. Враховуючи викладене, зокрема обізнаність позивача про дату смерті [PERSON] , відсутність доказів, що позивач мав захворювання чи існували інші об`єктивні та непереборні обставини, які унеможливили звернення протягом встановленого законом шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини в розумінні частини третьої статті 1272 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Outcome: partial