Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У травні 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку спільно набутого майна подружжя. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив: - визнати житловий будинок [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя; - визнати земельну ділянку розміром 0.15 га кадастровий номер 48200355700:01:040:0002, яка зареєстрована на ім`я [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 862208, що розташована за адресою: [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельнуої ділянки розміром 0.15 га кадастровий номер 48200355700:01:040:0002, яка зареєстрована на ім`я [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 862208, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 25 січня 1992 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2020 року. 03 червня 2006 року за договором купівлі-продажу, подружжя за спільні кошти придбало житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] 23.06.2008 року. Також, в період шлюбу, сторони придбали земельну ділянку\~площею 0.15\~га за\~адресою:[ADDRESS] \~для будівництва\~і обслуговування\~жилого будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~кадастровий номер\~ 48200355700:01:040:0002. 02 червня 2009 року на ім`я відповідача\~\~було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія АЖ № 862208. Позивач проживає в спірному будинку, іншого житла не має. Відповідачка вибула із спірного будинку та чинить йому перешкоди в користуванні спільного майна, звернулася до КП ТВКГ про відключення будинку від тепло - та водопостачання, електроенергії, намається виселити його будь-яким чином із спірного будинку. Посилаючись на те, що добровільної згоди щодо поділу зазначеного нерухомого майна сторони не дійшли, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, який слід рахувати з березня 2020 року, оскільки в позовній заяві про розірвання шлюбу позивач вказував, що саме з цієї дати між сторонами припинилися шлюбні відносини. Відповідач вказує, що спірний будинок був побудований її прабабкою та прадідом, на підставі свідоцтва про право особистої власності від 05.03.1979 року, де відповідач та її батьки проживали всією родиною. У 1982 році, бабуся відповідачки, спірний будинок подарувала її рідному брату [PERSON] , який у 2008 році продав їй спірний будинок. Будинок є майном, яке переходить від одного покоління її родини до іншого, тому позивач немає жодного відношення до цієї нерухомості. У спірному будинку вона звреєстрована з 1995 року, тоді, як позивач зареєстрований в ньому лише з 2008 року. Крім того, на час придбання будинку, позивач не працював, доходу не мав, вживав алкогольні напої, тоді, як вона з 2004 по 2009 рік працювала охоронцем та отримувала офіційний дохід. Щодо земельної ділянки, то вона оформила її після купівлі житлового будинку, тому твердження позивача, не відповідають дійсності. Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти доводів відповідача, наполягаючи на задоволенні заявлених позовних вимогах. До суду позивачем надана заява, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Крім того, наголошував, що будинок та земельну ділянку було придбано сторонами, як сім`єю, з метою поліпшення житлових та побутових умов їх сім`ї (а.с.89). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак заяв та клопотань до суду не подав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved