Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року. Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що її батько [PERSON] звертався до Перечинського районного суду з позовною заявою, в якій просив: 1. Зобов`язати [PERSON] (доньку) та [PERSON] (внука) усунути йому, [PERSON] , перешкоди в користуванні будинком за адресою: [ADDRESS] ; 2. виселити [PERSON] та [PERSON] з будинку за адресою: [ADDRESS] та позбавити їх права користування даним будинком; 3. зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Його позов був зумовлений тим, що відповідачі багато років з нього та з його дружини (її мами) [PERSON] знущалися, наносили їм тілесні ушкодження, робили все щоб їх життя було нестерпним. 19 серпня 2020 року її батько, позивач по справі, помер. 15 жовтня 2020 року, маючи на меті закінчення судової справи, яку почав її батько, та реалізовуючи його волю, вона подала в Перечинський районний суд заяву про залучення її у справу в якості правонаступника. В 6-ти місячний строк вона також звернулася до нотаріуса з метою заведення спадкової справи, однак нотаріусом їй було роз`яснено, що робити це сенсу немає, оскільки належне батьку нерухоме майно він подарував їй 05 листопада 2018 року, а іншого нерухомого майна в нього немає. 23 грудня 2021 року Перечинський районний суд Закарпатської області виніс у справі № 304/185/19 ухвалу, якою постановив: «Залучити правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] до участі у цивільній справі № 304/185/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] та Перечинська міська рада Закарпатської області про усунення перешкод в користуванні майном, виселення та зняття з реєстрації. У задоволенні заяви [PERSON] про залучення її до участі у даній справі як правонаступника позивача відмовити. Ухвалу Перечинського районного суду від 23 грудня 2021 року нею було оскаржено в апеляційному порядку. В подальшому, 13 квітня 2022 року Закарпатський апеляційний суд виніс постанову, якою постановив: «Апеляційну скаргу [PERSON] в частині залучення [PERSON] до участі в справі як правонаступника [PERSON] залишити без задоволення, а ухвалу Перечинського районного суду від 23 грудня 2021 року в цій частині залишити без змін. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Перечинського районного суду від 23 грудня 2021 року в частині відмови в залученні її до участі в справі як правонаступника [PERSON] закрити». В подальшому нею було подано касаційну скаргу і КЦС у складі ВС ухвалою від 20 червня 2022 року відкрив касаційне провадження. У цій судовій справі, № 304/185/19-ц їй стало відомо, що на 1/2 її будинку з надвірними спорудами, [PERSON] було незаконно видано свідоцтво про право на спадщину. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 10 червня 2021 року за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , тобто на частину житлового будинку, який в цілому належить їй на праві особистої приватної власності з 05 листопада 2018 року на підставі договору дарування, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Яким чином [PERSON] вдалося отримати свідоцтво на належне їй майно, їй невідомо, але беззаперечним є той факт, що мало місце скоєння кримінальних правопорушень або нотаріусом або [PERSON] , або ними обома, або іншими особами. Як нотаріус, так її сестра [PERSON] достеменно знали, що будинок належить їй. Також, на думку позивачки, беззаперечним є той факт, що її право приватної власності є діючим та не скасованим. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Перечинської міської ради, яка видана [PERSON] , мешканці [ADDRESS] в тому, що згідно із записом у погосподарській книзі № 4 особ. рах. № [NUMBER] на день смерті [INFO] мешканця [ADDRESS] , до присвоєння нової поштової адреси: [ADDRESS] [PERSON] за цією адресою були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [ADDRESS] та [ADDRESS] є однією і тією ж адресою. На підставі вищенаведеного просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10 червня 2021 року, видане Перечинською державною нотаріальною конторою [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Також просить суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] (реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 2382219821232), проведеного на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 червня 2021 року, виданого Перечинською державною нотаріальною конторою [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів солідарно на мою користь всі понесені у справі судові витрати, зокрема, витрати понесені на оплату судового збору 2 481 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представники - адвокати Цебрик Л.В., Дубровська О.М. у судове засідання не з`явилися, однак були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Разом з тим, подали суду клопотання по зупинення провадження в даній цивільній справі (т. 1 а.с. 149-164, 181-182, 198-199). Завідувач Перечинської державної нотаріальної контори Михалко В.П. подала суду письмову заяву, в якій просила провести судове засідання по даній справі без участі представника Перечинської державної нотаріальної контори, своє відношення до позовних вимог не висловила (т.1, а.с. 225). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Під час розгляду даної цивільної справи судом прийняті наступні процесуальні рішення. Ухвалою Перечинського районного суду від 01 серпня 2022 року заяву позивачки про забезпечення задоволено частково (т. 1 а.с. 177-180). Ухвалою Перечинського районного суду від 09 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху (т. 1 а.с.104-105). Ухвалою Перечинського районного суду від 14 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі ( т. а.с. 113-114). Ухвалою Перечинського районного суду від 10 травня 2023 року витребувано судом від Перечинської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи стосовно спадкодавця гр. [PERSON] (том. 1, а.с. 230-231). Судом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 05 листопада 2018 року гр. [PERSON] (ід. [NUMBER] ) зареєстрований в [ADDRESS] подарував дочці гр. [PERSON] (ід. [NUMBER] ), належний Дарувальнику житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (том. 1, а.с. 37). Даний договір дарування будинку посвідчено приватним нотаріусом Перечинського нотаріального округу Конончук В Ю., зареєстровано в реєстрі за № 550 (том. 1 а.с. 102-103). Окрім того, судом встановлено, що відповідно до Заяви подружжя на розпорядження майном гр. [PERSON] , [INFO] (матір позивачки) дала згоду своєму чоловіку гр. [PERSON] подарувати своїй дочці [PERSON] (позивачці) житловий будинок [ADDRESS] та укласти відповідні договори дарування (том. 1, а.с. 38). Також встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№144007277) від 05 листопада 2018 року право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за власником [PERSON] (том. 1, а.с. 39). Таким чином суд дійшов висновку, що позивачка стала власником зазначеного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК У країни, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як зазначив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 14.11.2018 року у справі № 2-1316/2227/11: У статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. В даному випадку суд вважає, що позивачка набула право власності на спірне майно правомірно, і воно вибуло зі складу спадкової маси, а тому не може бути предметом спадкування. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України, однією з загальних засада\~цивільного законодавства\~є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України\~та законом. Згідно з ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Також ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право на повагу до приватного і сімейного життя. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.182 ЦКУ, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV, державна реєстрація\~права власності\~та інших\~речових прав,\~крім державної\~реєстрації права\~власності на\~об`єкт незавершеного\~будівництва,\~проводиться на\~підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. Згідно з ч. 3 ст. 26 вказаного Закону (Внесення відомостей до Державного реєстру прав), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Зазначені висновки суду повністю підтверджуються позицією ВС, яка міститься в Ухвалі від 20 червня 2022 року у справ №304/185/19-ц, провадження №61-4724св22 (том. 1 а.с. 134-141). Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної\~особи, яка\~померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд дійшов переконливого висновку, що на момент смерті спадкодавця гр. [PERSON] , а саме станом на 19 серпня 2020 року, до складу його спадщини не входили такі об`єкти нерухомості як житловий будинок та надвірні прибудови, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . У статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved