Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2021 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. Посилаючись на те, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрований її брат [PERSON] , котрий в ній з лютого 2019 року фактично не проживає, не цікавиться нею, не здійснює оплату житлово комунальних послуг. Крім того, у даній квартирі зареєстровані двоє дітей відповідача [PERSON] та [PERSON] , котрі ніколи в неї не вселялися та за своїм зареєстрованим місцем проживання ніколи фактично не проживали, у зв`язку з чим позивач не маю можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг. Крім того, відповідач [PERSON] оплати комунальних послуг та інших витрат щодо утримання майна не здійснює. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Зобов`язати Відділ реєстрації місця проживання у Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстрації територіальної громади міста Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради зняти з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.09.2021 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо надали заяву про розгляд без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідачі не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання третя особа відділ реєстрації місця проживання у Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстрації територіальної громади міста Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради свого представника не направили, були належним чином повідомлені про день та місце розгляду справи. Ухвалою від 07.11.2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести \~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У\~ квартирі за вищевказаною адресою також\~ зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Згідно зі\~статтею 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з частиною четвертою\~статті 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до частини першої\~статті 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.3\~ст.71\~ЖК\~України\~жиле приміщення\~зберігається\~за\~тимчасово відсутнім\~наймачем\~або\~членами його\~сім`ї\~понад\~шість\~місяців у\~випадках:\~призову\~на строкову\~військову\~службу\~або направлення\~на\~альтернативну\~(невійськову)\~службу,\~а\~також\~призову офіцерів\~із\~запасу\~на військову\~службу\~на\~строк до\~трьох\~років\~-\~протягом\~усього\~періоду проходження\~зазначеної\~військової\~служби;\~призову\~на\~військову службу\~під\~час\~мобілізації,\~на\~особливий\~період -\~протягом\~усього\~періоду проходження\~військової\~служби,\~а\~якщо\~під час\~її\~проходження\~вони отримали\~поранення,\~інше\~ушкодження\~здоров`я та\~перебувають\~на\~лікуванні в\~медичних\~закладах\~або потрапили\~в\~полон\~чи визнані\~безвісно\~відсутніми\~-\~на\~строк\~до дня,\~наступного\~за\~днем їх\~взяття\~на\~військовий облік\~у\~районних\~(міських)\~військових\~комісаріатах\~після звільнення\~з\~військової\~служби після\~закінчення\~ними\~лікування в\~медичних\~закладах,\~незалежно\~від\~строку лікування,\~повернення\~з\~полону,\~скасування\~рішення\~суду про\~визнання\~особи\~безвісно відсутньою\~чи\~ухвалення\~судом рішення\~про\~оголошення\~особи померлою;\~тимчасового\~виїзду\~з постійного\~місця\~проживання\~за умовами\~і\~характером\~роботи або\~у\~зв`язку\~з\~навчанням\~(учні,\~студенти,\~стажисти,\~аспіранти\~тощо),\~у\~тому\~числі за\~кордоном,\~-\~протягом\~усього\~часу виконання\~цієї\~роботи\~або навчання; влаштування\~дитини\~(дітей)\~на\~виховання\~до родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~у\~прийомну\~сім`ю,\~дитячий\~будинок\~сімейного типу,\~заклад\~для\~дітей-сиріт\~та\~дітей,\~позбавлених\~батьківського\~піклування,\~-\~протягом\~усього\~часу їх\~перебування\~у\~родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~прийомній\~сім`ї,\~дитячому\~будинку\~сімейного типу,\~закладі\~для\~дітей-сиріт\~та\~дітей,\~позбавлених\~батьківського\~піклування. Якщо\~з\~будинку,\~квартири\~(їх\~частини)\~вибула\~дитина\~(діти)\~і\~членів\~її (їх)\~сім`ї\~не\~залишилося,\~це\~житло\~може бути\~надано\~за\~договором оренди\~іншому\~громадянину\~до закінчення\~строку\~перебування\~дитини (дітей)\~у\~дитячому\~закладі або\~до\~досягнення\~нею (ними)\~повноліття\~і\~повернення від\~родичів,\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~в\~окремих\~випадках -\~до\~закінчення\~навчання в\~загальноосвітніх\~навчальних\~закладах усіх\~типів\~і\~форм власності,\~у\~тому\~числі для\~громадян,\~які\~потребують\~соціальної допомоги\~та\~соціальної\~реабілітації,\~а\~також\~в професійно-технічних\~чи\~вищих\~навчальних закладах\~або\~до\~закінчення строку\~служби\~у\~Збройних Силах\~України\~та\~інших військових\~формуваннях; \~виїзду\~у\~зв`язку\~з\~виконанням\~обов`язків\~опікуна\~чи\~піклувальника,\~наданням\~батькам-вихователям\~житлового\~будинку\~або багатокімнатної\~квартири\~для\~створення дитячого\~будинку\~сімейного\~типу -\~протягом\~усього\~часу виконання\~таких\~обов`язків; \~влаштування\~непрацездатних\~осіб,\~у\~тому\~числі дітей\~з\~інвалідністю,\~у\~будинку-інтернаті\~та\~іншій\~установі соціальної\~допомоги\~-\~протягом\~усього\~часу перебування\~в\~них; виїзду\~для\~лікування\~в лікувально-профілактичному\~закладі\~-\~протягом\~усього\~часу перебування\~в\~ньому; взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Згідно зі\~статтею 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19) Верховний Суд зазначив, що вичерпного переліку поважних причин відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил\~статті 89 ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК України\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності особа зберігає намір ставитися до жилого приміщення, як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на житло, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року в справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18). Позивач\~\~ в позовній заяві\~ посилалася на те, що відповідач [PERSON] з лютого 2019 року не проживає по місцю своєї реєстрації, а [PERSON] , [PERSON] ніколи фактично не проживали за своїм зареєстрованим місцем проживання, не сплачували комунальні платежі. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачами в зазначеній вище квартирі, а також чинення перешкод відповідачам позивачем або членами його сім`ї в користуванні цим житлом. Суд, враховуючи вищевикладені обставини, приходить до висновку, що \~позовні вимоги про визнання\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстрації за даною адресою, суд виходить з того, що повноваження реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання до компетенції суду не належать. Позивач ставить вимоги про зобов`язання Відділ реєстрації місця проживання у Індустріальному районі м. Харкова Управління ведення реєстрації територіальної громади міста Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради зняти з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак визначає їх правовий статус як третя особа. Відповідно до\~ст.7\~Закону\~України\~«Про свободу\~пересування\~та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи,крім інших підстав здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. П. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою КМУ від 02 березня 2016 року за № 207, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, визнання в судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. На підставі викладеного,суд приходить до висновку,що у задоволенні позовної вимоги про зняття з реєстрації необхідно відмовити.

Outcome: partial