Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просить: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести до актового запису № 10 від 09.07.2007, вчиненого Долинянською сільською радою Городоцького району Львівської області про народження [PERSON] , відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який зареєстрований по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що з 2005 року з відповідачкою зустрічалися як пара та з 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , однак, у графі «батько» зазначений [PERSON] на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Вказав, що бере участь у вихованні дочки, навчанні та утриманні, безперешкодно спілкується з нею, дитина називає його батьком, між тим, відповідачка не має паспорта громадянина України, що унеможливлює також дочку отримати такий. З огляду на наведене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Тернинко С.М. подала заяву, у якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позову, просила такий задовольнити. Вказала, що позивач є батьком її дитини. Представник відповідача Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче засідання не з`явився, 10.10.2023 начальник відділу Савченко Т. подала до суду лист, в якому просила про розгляд справи без участі їх представника. Начальник відділення соціальної роботи для сім`ї, дітей та молоді КУ «Центр надання соціальних послуг Городоцької міської ради» Шандра О.С. подала до суду заяву, в якій вказала, що сім`я перебуває у складних життєвих обставинах, з метою захисту прав неповнолітньої [PERSON] , просить розглянути справу у найстисліші строки та задовольнити позов. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з рекомендаціями Верховного Суду України, викладеними в п. 24 постанови Пленуму №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання відповідачем позову повинно бути безумовним. В такому випадку суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви представника позивача, відповідачів, суд приходить до переконання про задоволення позову. Стаття 55\~Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Із позовної\~заяви,\~копії повного\~витягу з\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~щодо актового\~запису про\~народження №\~00038447958\~від 09.02.2023\~вбачається,\~що [PERSON] \~і [PERSON] \~з 2005\~року перебувають\~у фактичних\~шлюбних стосунках,\~проживають однією\~сім`єю,\~ведуть спільне господарство, що за час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , батько дитини вказаний за вказівкою матері, згідно ст. 135 СК України [PERSON] . За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини зазначено [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6). У зв`язку з тим, що мати дитини не має паспорту громадянина України, їй та позивачу було відмовлено у внесенні відомостей про батька в актовий запис про народження дочки, що вбачається із відповіді начальника Городоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області № 04/32.8-03-05 від 14.04.2023 (а.с. 5). Згідно копії довідки, виданої виконкомом Городоцької міської ради Львівської області № 07 від 10.01.2023, вбачається, що дитина [PERSON] та її мати [PERSON] , 1965 р.н., проживають без реєстрації по [ADDRESS] разом з позивачем [PERSON] , у 2022 році дитина закінчила Долинянський НВК І-ІІ ступенів (а.с. 7, 9, 12, 14). Ухвалою суду від 15.06.2023 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, згідно висновку якої від 06.09.2023 [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , із вірогідністю 99,99% (а.с. 43-56). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За змістом ст.\~126\~СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається зі ст.\~128\~СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Оскільки визнання відповідачкою позову є безумовним, факт батьківства [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, результатом молекулярно-генетичного дослідження від 06.09.2023, суд приходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved