Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку і земельної ділянки які за постановою державного виконавця перебувають під арештом. Посилаючись на ту обставину, що такий арешт перешкоджає йому у здійсненні прав власника в повному обсязі, позивач просить скасувати вказаний арешт (а.с. 24 28). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження й примірником позовної заяви з додатками та надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника (а.с. 34, 35). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2020 року позивач є власником земельної ділянки площею 0,4036 гектарів кадастровий номер 3221483301:01:009:0791 (а.с. 8). Також, за наданими позивачем на підтвердження своїх доводів відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2020 року вбачається, що за постановою державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.03.2010 року у виконавчому провадженні № 18246536, 29.03.2010 року реєстратором Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» за №№ 9670035 і 9670141 було зареєстровано арешт належного [PERSON] нерухомого майна у вигляді земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). При цьому, за наведеною інформацією постанова державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.03.2010 року в зазначеному виконавчому провадженні № 18246536 була винесена на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду від 26.02.2010 року по справі № 2-576. На звернення позивача щодо зняття вказаного арешту, Васильківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь листом від 15.10.2020 року про те, що: -на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 18246536 про накладення арешту на належне Патріку Йоунгу Одрану нерухоме майно у вигляді котеджу № 12 по [ADDRESS] та земельної ділянки і котеджу за адресою: [ADDRESS] ; -на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду № 2-576 від 26.02.2010 року було накладено арешт на земельну ділянку і житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; записи про обтяження №№ 9670035 і 9670141; -вказане виконавче провадження було закнчено у звязку із повним виконанням судового рішення (а.с. 10). Отже, за наявними в матеріалах справи письмовими документами судом встановлено факт накладення державним виконавцем на підставі судового рішення арешту на належне Патріку Йоунгу Одрану нерухоме майно у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, доданий до позову витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2020 року не містить відомостей про місцезнаходження земельної ділянки площею 0,4036 гектарів кадастровий номер 3221483301:01:009:0791 власником якої є позивач (а.с. 8). Як наслідок, суд об`єктивно позбавлений можливості встановити той факт, що належна позивачу на праві власності земельна ділянка площею 0,4036 гектарів кадастровий номер 3221483301:01:009:0791 є саме тією земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] на яку накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.03.2010 року у виконавчому провадженні № 18246536 на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду від 26.02.2010 року по справі № 2-576. Крім того, у суду відсутні відомості, до позову не додано та під час розгляду справи позивачем не надано інформації про те, що житловий будинок [ADDRESS] на який накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.03.2010 року у виконавчому провадженні № 18246536 на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду від 26.02.2010 року по справі № 2-576, дійсно на праві приватної власності належить саме позивачу. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на обставини належності йому на праві приватної власності нерухомого майна у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, в супереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, факт належності позивачу на праві приватної власності нерухомого майна у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не підтверджено відповідними доказами. Отже, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивач не довів ту обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: обставину належності йому на праві приватної власності нерухомого майна у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Як наслідок, наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо порушення спірним арештом здійснення ним права власності на вказане нерухоме майно, суд не приймає до уваги, оскільки факт права власності позивача на арештоване нерухоме майно не підтверджено у встановленому цивільним процесуальним законом жодними фактичними доказами. При цьому, суд вважає, що позивач беззаперечно мав можливість додати до позовної заяви усі докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги. Зокрема, під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин які об`єктивно перешкодили чи унеможливили надання позивачем відповідних письмових доказів того, що йому на праві приватної власності належить нерухоме майно у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Клопотань про забезпечення і/або витребування доказів під час розгляду справи позивачем і/або його представником не заявлено. Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Воднораз, у суду відсутні сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його процесуальних прав і виконання обов`язків щодо доказів, оскільки у даній справі позивачу надано правову допомогу фахівця у галузі права адвоката. Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено існування передбачених цивільним законом підстав для скасування арешту накладеного постановою державного виконавця ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 19.03.2010 року у виконавчому провадженні № 18246536 на виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду від 26.02.2010 року по справі № 2-576, оскільки позивачем не доведено перед судом факту належності йому на праві приватної власності арештованого нерухомого майна у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим та задоволенню не підлягає. При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача (а.с. 10-А). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed