Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

19 квітня 2023 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 12 жовтня 2013 року вона уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2023 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливо, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 11 травня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Чигиринського районного суду Черкаської області. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 11 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року, за клопотанням відповідача, надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць, провадження у справі зупинено. Ухвалою судді від 06 листопада 2023 року провадження у справі поновлено. Позивач у судове засідання не з`явилась, 03 жовтня 2023 року подала до суду заяву, у якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 03 жовтня 2023 року подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що 12 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 479 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] /а.с.6/, [PERSON] , [INFO] /а.с.7/, та [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не відбулося. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, враховуючи, що заходи з примирення подружжя, вжиті судом, залишилися без результату, позивачем заяву про залишення позову без розгляду, закриття провадження, відмову від позову не подано, позивач надала заяву про підтримання позову, відповідач про визнання позову, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 536,80 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved