Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про припинення права власності [PERSON] [INFO] на частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] [INFO] ;виплатити [PERSON] [INFO] вартість частки квартири [ADDRESS] , внесену на депозитний рахунок суду у розмірі 120\~182 грн. Позивач та відповідач є співвласниками об`єкту нерухомого майна квартири [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] 1/4. Рішенням Хмельницького міеькрайонного суду від 16 січня 2023 року (Справа № 686/1068/22, Провадження № 2/686/2216/22, Головуючий І інстанції: Козак О.В.) позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що не прийняла спадщину - задоволений. [PERSON] визнаний таким, що не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , з мотивів того, що не проживає в спірній квартирі тривалий час. Згідно актів від 01.10.2021 року, 03.11.2021 року сусіди по спірній квартирі підтвердили, що [PERSON] не проживає на території України, народився в Москві (Російська Федерація), там і постійно проживав в бабусі (по батьку), уже понад 27 років з родиною в Хмельницькому не спілкується. За адресою квартира [ADDRESS] не проживав ніколи, був лище прописаний з народження за місцем прописки матері. Також згідно актів складених сусідами, останні підтверджують, що [PERSON] не проживає за адресою квартира [ADDRESS] з 1987р. Згідно відповіді Відділу внутрішніх справ району Вихіно міста Москва Російської Федерації від 13.12.2006 року № 3409 [PERSON] проживає з своїм батьком і бабусею в місті Москва. В 2004 році його опікун продала квартиру по [ADDRESS] (РФ) і купила нову квартиру, адресу якої не повідомили. З [PERSON] , була проведена профілактична бесіда, про необхідність зв`язатись з його хворою мамою яка потребує догляду, проте він пояснив, що відмовляється від будь-якого спілкування родичами, та категорично відмовляється назвати свою адресу постійної реєстрації в місті Москва (РФ), а також номер телефону. Отже, [PERSON] не проживає на території України, переїхав на постійне місце проживання з батьком до Російської Федерації в лютому 1987 року, уже понад 36 років з позивачем, та до дня смерті з матір`ю не спілкувались. Квартира [ADDRESS] є однокімнатна. [PERSON] ніколи в цій квартирі не проживав, з 1987 переїхав на постійне місце проживання до росії; в Україну ніколи не приїжджав. [PERSON] має інше житло, в якому проживає. Відповідач не приймає участі в утриманні квартири. Квартира є неподільною. Питання визначення порядку користування спільним майном є ускладненим, внаслідок того, що квартира є однокімнатною. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна-квартира [ADDRESS] від 27.06.2023 року, ринкова вартість складає 480\~731 грн., а частка 1/4 відповідно 120\~182,75 грн. Неможливість в досудовому порядку врегулювання спору є причиною звернення позивача до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач повідомлений належним чином про час та дату судового засідання, не направив представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили. При відсутності заперечень з боку позивача та його представника, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Наслідки заочного розгляду справи роз`яснені та зрозумілі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони є співвласниками об`єкту нерухомого майна однокімнатної квартири [ADDRESS] : [PERSON] та [PERSON] 1/4. Рішенням Хмельницького міеькрайонного суду від 16 січня 2023 року (Справа № 686/1068/22, Провадження № 2/686/2216/22, Головуючий І інстанції: Козак О.В.) позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що не прийняла спадщину - задоволений. [PERSON] визнаний таким, що не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , з мотивів того, що не проживає в спірній квартирі тривалий час. Згідно актів від 01.10.2021 року, 03.11.2021 року сусіди по спірній квартирі підтвердили, що [PERSON] не проживає на території України, народився в Москві (Російська Федерація), там і постійно проживав в бабусі (по батьку), уже понад 27 років з родиною в Хмельницькому не спілкується. За адресою квартира [ADDRESS] не проживав ніколи, був лище прописаний з народження за місцем прописки матері. Також згідно актів складених сусідами, останні підтверджують, що [PERSON] не проживає за адресою квартира [ADDRESS] з 1987р. Згідно відповіді Відділу внутрішніх справ району Вихіно міста Москва Російської Федерації від 13.12.2006 року № 3409 [PERSON] проживає з своїм батьком і бабусею в місті Москва. В 2004 році його опікун продала квартиру по [ADDRESS] (РФ) і купила нову квартиру, адресу якої не повідомили. З [PERSON] , була проведена профілактична бесіда, про необхідність зв`язатись з його хворою мамою яка потребує догляду, проте він пояснив, що відмовляється від будь-якого спілкування родичами, та категорично відмовляється назвати свою адресу постійної реєстрації в місті Москва (РФ), а також номер телефону. Відповідач не приймає участі в утриманні квартири. Квартира є неподільною. Питання визначення порядку користування спільним майном є ускладненим, внаслідок того, що квартира є однокімнатною. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна-квартира [ADDRESS] від 27.06.2023 року, ринкова вартість складає 480\~731 грн., а частка 1/4 відповідно 120\~182,75 грн. Звертаючись \~до суду\~ з\~позовом про припинення права власності [PERSON] [INFO] на частку квартири [ADDRESS] та визнання за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] [INFO] , позивач внесла на депозитний рахунок суду еквівалент вартості належної відповідачу частки в спірному майні-120\~182,75 грн. Відповідно до положень статей\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша\~статті 356 ЦК України). Відповідно до ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність\~\~всіх\~\~чотирьох\~\~обставин, передбачених в статті.\~ Відповідно до Постанови КМУ від 3.03.2022 року №187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та вважає можливим його задоволити.

Outcome: approved