Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

25 серпня 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Левченко Віктор Петрович звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» про визнання виконавчого напису №1328 від 09 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість у розмірі 24043,78 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач є боржником по виконавчому провадженню № 59749589, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця Вольф Т.Л. про стягнення боргу на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» у сумі 24043,78 грн. Про наявність відносно неї відкритого виконавчого провадження позивач дізналась після списання грошей з її пенсійної картки 21 та 22 вересня 2023 року. Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки вважає стягнення з неї за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим, жодних договорів, кредитних угод з ТОВ «Росвен інвест Україна» вона не укладала та не підписувала, жодних вимог (повідомлень) про наявність у неї заборгованості перед відповідачем їй не надходило, а тому вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості. (а.с.1-2) Ухвалою від 28 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. (а.с. 18-19) В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача адвоката Левченка В.П. надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.27) Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, поштове повідомлення повернулось до суду з відміткою про вручення адресату судової кореспонденції. Також про судове засідання відповідача повідомлено шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.25,31). Згідно ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідач повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. Третя особа Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки (а.с.24,34). Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від третьої особи до суду не надходило.(а.с. 35) При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 09 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59749589 на підставі виконавчого напису № 1328 вчиненого 09.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості у сумі 24043,78 грн. (а.с.4) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 17 серпня 2019 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 59749589 на загальну суму 1500,00 грн. які стягнути з боржника [PERSON] (а.с.5) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 17 серпня 2019 року внесено зміни у реєстраційні дані боржника у виконавчому провадженні № 59749589, змінено прізвище боржника з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.6) Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», отримавши 13 вересня 2023 року копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, а отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог суду не повідомив. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса №1328\~від 09\~липня 2019\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача.

Outcome: approved