Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

30 серпня 2022 року [PERSON] (надалі\~також \~позивач,\~ [PERSON] )\~звернулась до\~Новосанжарського районного\~суду Полтавської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~(надалі\~також \~відповідач-1,\~ [PERSON] ),\~ [PERSON] (надалі\~також \~відповідач-2,\~ [PERSON] ),\~за змістом\~якої просила: -припинити спільну часткову власність між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -виділити [PERSON] , [INFO] , в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -виділити [PERSON] , [INFO] , в натурі частину земельної ділянки, загальною площею 0,0871 га, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рух справи Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 27-28 т. 1). На усунення недоліків позивачем до суду 08 вересня 2022 року надані документи відповідно до ухвали про залишення без руху позовної заяви, зокрема, й квитанцію про сплату судового збору в сумі 2977 грн 20 коп. (а.с. 32 т. 1). Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 43-44 т.1). Своєю ухвалою від 16 листопада 2022 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі № 542/1120/22 до 90 днів (а.с. 148 т.1). Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року призначено судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну, земельно-технічну, оціночно-земельну експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Авдєєвій Ніні Миколаївні (а.с. 157-159 т.1). 27 березня 2023 року суд своєю ухвалою задовольнив клопотання судового експерта Авдєєвої Ніни Миколаївни про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної, оціночно-земельної експертиз у цивільній справі № 542/1120/22 (а.с. 189-190 т. 1). 05\~червня 2023\~року до\~суду надійшов\~висновок експерта\~Авдєєвої Н.М.\~від 29\~травня 2023\~року №\~2(а.с. 205-226 т. 1). Ухвалою суду від 06 червня 2023 року поновлено провадження у справі (а.с. 228 т. 1). 27 червня 2023 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Невольніченком О.О., подано до суду клопотання про виклик у судове засідання експерта Авдєєвої Ніни Миколаївни (а.с. 244-245 т. 1). Також, 27 червня 2023 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Невольніченком О.О., подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до моменту ухвалення рішення в справі № 707/2516/18 Великою Палатою Верховного Суду (а.с. 247-248 т. 1). 09 червня 2023 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 27 червня 2023 року повернута позивачу (а.с. 253 т.1). 27 червня 2023 року позивач повторно подала до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 2-3 т. 2), відповідно до якої вона просила: - припинити спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, шо розташовані за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - виділити [PERSON] , [INFO] , в натурі у приватну власність 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Варіанту № 1, як II (умовному) співвласнику: літ. «А-1», а саме: частина передпокою 1-2 площею 5,8 кв. м, кімната 1-3 площею 8,8 кв. м в прибудові літ. а. площею 16.6 кв. м сіни 1-1, площею 12.7 кв. м, опалювальна 1-8 площею 3,9 кв. м, ганок літ. «а1», вбиральня літ. «В», огорожа літ. №1, частина огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртка літ. № 6; - позивач зобов`язується для ізоляції частки житлового будинку, що виділяється, за власний рахунок провести роботи по переобладнанню, а саме: закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12.7 м?, в передпокій 1-2 площею 11.3 м?та улаштувати новий на місці віконного отвору; 1-1 площею 11.2 м?в кімнату 1-4 площею 18.5 м?; в передпокої 1-2 площею 11.3 м?улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5.5 м?та 5.8 м?; в сінях 1-1 площею 12.7 м?улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4.9 м?, а іншу частину використовувати як кухню площею 7.8 м?; розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5.8 м?та кімнатою 1-3 площею 8.8 м?; -\~виділити [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в натурі\~у приватну\~власність \~частину земельної\~ділянки кадастровий\~номер 5323455100:30:006:0183\~(показано\~синім кольором\~в додатку\~№ 2\~варіант №\~1,\~як II\~(умовному)\~співвласнику до\~висновку судової\~оціночно-будівельної,\~будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №\~2\~від 29.05.2023),\~що розташована\~заадресою: [ADDRESS] ,\~загальною площею\~0,0871\~га,\~яка складається\~із двох\~частин та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 31.40 м, 7.86 м, 12.89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику довжина межової лінії складає: 7.21 м, 1.0 м, 4.6 м, 4.0 м, 4.29 м, 1.0 м, 5.5 м, 1.0 м, 3.84 м, 1.0 м, 6.22 м, з боку земельної ділянки (гр. [PERSON] ) довжина межової лінії складає: 7.10 м, площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 м?; - стягнути з співвласників [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв`язку з відхиленням від відповідності ідеальним часткам співвласників у розмірі 8 437 грн (вісім тисяч чотириста тридцять сім гривень). 07 серпня 2023 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (а.с. 24-25 т. 2). Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року відмовлено представнику відповідача-2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 542/1120/22 (а.с. 26 т. 2). Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року залишено без розгляду клопотання позивача про призначення повторної експертизи (а.с. 40 т.2). Також, суд своєю ухвалою від 12 вересня 2023 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 38-39 т. 2). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3192, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, їй на праві приватної спільної часткової вланості належить частини житлового будинку з господарськими прибудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, позивач вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3195, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, їй на праві приватної спільної часткової вланості належить частини земельної ділянки, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка акцентувала увагу на тому, що вона разом із відповідачами, є співвласниками як зазначеного житлового будинку, так і вказаної земельної ділянки. Відповідачам, в свою чергу, належать по частки у праві спільної часткової власності на кожний об`єкт нерухомості. [PERSON] зазначила, оскільки між співвласниками відсутня згода щодо добровільного поділу земельної ділянки та житлового будинку в частинах, що відповідають їх часткам, вона з метою\~вільного користування\~та розпорядження\~такою земельною\~ділянкою, враховуючи приписи статті 364 ЦК України, звернулась до суду з позовом про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності. 21 жовтня 2022 року від представника відповідача-2, [PERSON] , до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 87-88 т. 1), за змістом якого представник відповідача-2 зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню. В обгрунтування своїх заперечень представник відповідача-2 посилався на те, що не відповідає дійсності, викладена позивачем у позові інформація про залишення без розгляду відповідачами пропозиції позивачки укласти договір про поділ майна. Зокрема, вказано, що відповідач [PERSON] надала відповідь, зазначивши, що пропозиція позивача не містила істотної умови щодо варіантів поділу майна, вказано на незаконність пропозиції про сплату грошових коштів у валюті, відсутність будь-якого обґрунтування для сплати «грошової компенсації у розмірі 8000 доларів», та запропонувала звернутись до компетентних установ для усунення вказаних перешкод. Також, у відзиві була висловлена незгода відповідача-2 щодо доручення експертизи експерту Авдєєвій Н.М., запропоновано доручити провести експертизу експертам ХНІДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. 14 листопада 2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 136-137 т.1), відповідно до якої [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги, акцентувавши увагу на відсутності взаєморозуміння між сторонами щодо добровільного поділу майна, а також зазначивши, що зі свідоцтва № 13-22/П, копія якого приєднана до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] присвоєно (підтверджено) кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз 10.7 розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками, зі свідоцтва № 12-22/П, копія якого приєднана до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] присвоєно (підтверджено) кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз 10.6 дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів. Правом подати заперечення на відповідь на відзив відповідач-2 не скористалась. Відповідач-1, [PERSON] , отримавши ухвалу від 16 вересня 2022 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 21 вересня 2022 року, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. У судове засідання позивач та її представник з`явились, позовні вимоги підтримали з урахуванням уточненої позовної заяви у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач-1, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 66 т.2). 25 жовтня 2023 року від [PERSON] до суду надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі та участі її представника, в якій вона просила відмовити у задоволенні позовної заяви (а.с. 67 т. 2). Відповідач-2 [PERSON] , у зв`язку з тим, що отримана судом інформація про її зареєстроване місце проживання, не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом місце її проживання, на підставі ухвали суду від 16 вересня 2022 року викликалась до суду відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с. 64 т.2). Також, судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 02 листопада 2023 року, направлялась на адресу [PERSON] , зазначену в позові с. Забрідки, Полтавський район, Полтавська область (а.с. 71 т.2), та отримана [PERSON] (а.с. 71 т.2). Судова повістка направлялась й на адресу [PERSON] , зазначену нею, як адресу реєстрації (а.с. 90 т.1) [ADDRESS] , однак повернулась до суду із зазначенням причини невручення повістки «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 68-70 т. 2). Про причини неявки відповідач-2 не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяв про розгляд справи без її участі не надавала. Представник відповідача-2 також в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 63 т. 2), клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за даної явки. Суд, заслухавши позивача та її представника, а також заслухавши пояснення судового експерта Авдєєвої Н.М. в судовому засіданні 10 жовтня 2023 року, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив таке. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 27 грудня 2011 року, виданим державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, що зареєстроване в реєстрі за № 1-3192 [PERSON] , як пережившій дружині [PERSON] , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 35454014 (а.с. 10 т.1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 6637451 від 22.07.2013, за [PERSON] зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, А-1, за адресою: [ADDRESS] , який має складові частини: «Б» Сарай, «б» навіс, «б2» погріб, «В» вбиральня, №1 огорожа, № 3 огорожа, № 5 ворота огорожі, № 6 хвіртка, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4212497 від 22.07.2013, відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 27.12.2011 (а.с. 11 т.1). Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23 серпня 2022 року № 308062692, право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , право власності на 1/4 частину вказаного будинку зареєстровано за [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-3211 від 27.12.2011, а також право власності на 1/4 частину цього житлового будинку зареєстровано за [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3201 від 27.12.2011 (а.с. 14-16 т.1). Отже, встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими побудовами, належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачці 1/2 частини, та відповідачам по 1/4 частини кожному. Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 27 грудня 2011 року, виданим державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, що зареєстроване в реєстрі за № 1-3195 [PERSON] , як пережившій дружині [PERSON] , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу приватизовану земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 т.1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 9068485 від 06.09.2013, за [PERSON] зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки об`єкта нерухомого майна земельної ділянки, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0871 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5664243 від 06.09.2013, відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 27.12.2011 (а.с. 13 т.1). Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23 серпня 2022 року № 308062692, право власності на 1/2 частину земельної ділянки,\~кадастровий номер\~5323455100:30:006:0183, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-3214 від 27.12.2011, а також право власності на 1/4 частину цієї земельної ділянки зареєстровано за [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3204 від 27.12.2011 (а.с. 14-16 т.1). Отже, встановлено, що спірна земельна ділянка, належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачці 1/2 частини, та відповідачам по 1/4 частини кожному. За клопотанням позивача для визначення варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, та земельної ділянки, судом було призначено експертизу. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 на розгляд суду запропоновано варіант поділу спірного житлового будинку на частину житлового будинку та спільно на частину ( та ), відповідно до якого запропоновано: - виділити на частину І (умовному співвласнику) в частині житлового будинку А-1 1-2 частина передпокою площею 5,5 кв. м, 1-4 кімната площею 8,8 кв. м., 1-5 кімната площею 17,8 кв. м., 1-6 ванна площею 3,7 кв. м., 1-7 комора площею 1,0 кв. м., 1-9 вбиральня площею 0,9 кв. м., Б сарай, б-навіс, б2 погріб, № 3 частина огорожі, аріфметична частка по будівлям і спорудам 13/25; - виділити на частину ІІ (умовного) співвласника в частині житлового будинку А-1 частина передпокою 1-2 площею 5,8 кв. м, кімнату 1-3 площею 8,8 кв. м, в прибудові літ. а. площею 16.6 кв. м. сіни 1-1 площею 12.7 кв. м, опалювальну 1-8 площею 3,9 кв. м, ганок літ. «а1», вбиральню літ. «В», огорожу №1, частину огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртку № 6; аріфметична частка по будівлям і спорудам 12/25. Частки співвласників після такого виділу будуть складати: - у І (умовного) співвласника 13/25; - у ІІ (умовного) співвласника 12/25. Згідно з проведеними розрахунками, грошову компенсацію за наданим варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 11172 грн 35 коп. І співвласник має сплатити на користь ІІ співвласника. Для здійснення запропонованого варіанту виділу необхідно виконати наступні переобладнання в житловому будинку: закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12.7 м?, в передпокій 1-2 площею 11.3 м?, улаштувати новий на місці віконного отвору; в передпокої 1-2 площею 11.3 м? улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5.5 м? та 5.8 м?; в сінях 1-1 площею 12.7 м? улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4.9 м?, а іншу частину використовувати як кухню площею 7.8 м?; розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5.8 м? та кімнатою 1-3 площею 8.8 м?; кімнату 1-4 площею 8.8 м? переобладнати під кухню; улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору на вулицю із кімнати 1-3 площею 17.9 м?, зі встановленням подвійних дверей. Також висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 запропоновано варіант поділу спірної земельної ділянки на частину та спільно на частину ( та ). Зокрема, першому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в червоний колір). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 7,63 м, з боку земельної ділянки (гр. [PERSON] ) довжина межової лінії складає: 33,22 м., з боку земельної ділянки (гр. [PERSON] ) довжина межової лінії складає: 17,07 м., з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику довжина межової лінії складає: 6,22 м., 1,0 м., 3,84 м., 1,0 м., 5,5 м., 4,29 м., 4,0 м., 4,6 м., 1.0 м., 7,21 м. Площа безпосередньої відокремленої частини земельної ділянки складає 436 м2. У володіння першому співвласнику пропонується земельна ділянка площею 436 м2\~ або 0,0436 га, що відповідає частині. Другому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в синій колір). Земельна ділянка складається та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 31,40 м, 7.86 м, 12.89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику довжина межової лінії складає: 7.21 м, 1.0 м, 4.6 м, 4.0 м, 4.29 м, 1.0 м, 5.5 м, 1.0 м, 3.84 м, 1.0 м, 6.22 м, з боку земельної ділянки (гр. [PERSON] ) довжина межової лінії складає: 7.10 м. Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 м?. У володіння другого співвласника пропонується земельна ділянка площею 435 м? або 0,0435 га, що відповідає частині. Частки співвласників при цьому будуть складати: -у І співвласника , що складає площу 0,0436 гр (436 м2); - у ІІ співвласника , що складає площу 0,0435 гр (435 м2). Враховуючи викладене, а також, зважаючи на недосягнення згоди між сторонами про добровільний поділ/виділ спірного нерухомого майна, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом, та просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, й здійснити виділ своєї частки з нерухомого майна відповідно до варіанту, запропонованого експертом у висновку № 2 від 29 травня 2023 року, як ІІ (умовному) співвласнику. Надаючи оцінку правовідносинам, що склались, суд виходить з такого. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частинами 1, 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 вказано, що право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно із статтею 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Висновок щодо правозастосування З матеріалів справи вбачається, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить сторонам на праві спільної часткової власності, зокрема, позивачка має право власності 1/2 частини будинку, відповідачу [PERSON] належить право власності на 1/4 частини будинку, відповідачу [PERSON] 1/4 частини будинку. Також встановлено і підтверджено матеріалами справи, що земельна ділянка площею 0,0871 га, кадастровий номер 5323455100:30:006:0183, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачці 1/2 частини, та відповідачам по 1/4 частини кожному. Відповідно до положень статей 355, 356 ЦК України, суд зазначає, що вказані житовий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка є такими, що належать сторонам на праві спільної часткової власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право на зазначене майно пропорційно своєї частки в ньому, суд, здійснюючи виділ частки зі спільного майна, повинен виділити його співвласнику таку частину майна, яка відповідає розміру та вартості його частки. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18. Отже, позивачка як співвласник земельної ділянки та житлового будинку має право на виділ майна в натурі пропорційно своїй частці. З матеріалів справи вбачається, що позивачка просила виділити їй у власність житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку відповідно до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 - як II (умовному) співвласнику. В той же час, відповідачі щодо вказаного виділу частини житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки заперечень не надали, свого варіанту виділу не запропонували. З висновку судової оціночно-будівельної,\~будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №\~2\~від 29.05.2023вбачається, що об`єкти самочинного будівництва літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «б1», гараж літ. «Г» експертом не досліджувались (а.с. 208-209 т.1). Відповідна обставина була також підтвердженна поясненнями судового експерта Авдєєвої Н.М. у судовому засіданні 10 жовтня 2023 року, в яке вона викликалась за клопотанням представника відповідача-2. Суд зазначає, що самочинно збудовані об`єкти експертом не враховувалися і вони не є предметом виділу. Питання щодо поділу/виділу таких об`єктів самочинного будівництва також не ставилося і не є предметом позову. Суд зазначає, що у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22) Велика Палата Верховного Суду підтвердила сталу і послідовну судову практику Верховного Суду України та Верховного Суду про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу. Всі заперечення відповідача-2, [PERSON] , та її представника відносно позовної заяви були викладені у єдиній поданій до суду заяві по суті (відзиві на позов а.с. 87-88 т.1) та обґрунтовувались лише зазначенням, що не відповідає дійсності викладена позивачем у позові інформація про залишення без розгляду відповідачами пропозиції позивачки укласти договір про поділ майна. Зокрема, вказано, що відповідач [PERSON] надала відповідь на пропозицію позивача, зазначивши, що пропозиція позивача не містила істотної умови щодо варіантів поділу майна, вказано на незаконність пропозиції про сплату грошових коштів у валюті, відсутність будь-якого обґрунтування для сплати «грошової компенсації у розмірі 8000 доларів», та запропонувала звернутись до компетентних установ для усунення вказаних перешкод. Також, у відзиві бува висловлена незгода відповідача-2 із дорученням проведення експертизи експерту Авдєєвій Н.М., запропоновано доручити провести еспертизу експертам ХНІДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. На вказані аргументи відповідача-2 та її представника суд зауважує, що переписка учасників справи щодо можливого добровільного виділу майна, як вбачається з її змісту, не мала своїм наслідком врегулювання всіх спірних питань, з огляду на що у позивача наявне право на звернення до суду із зазначеним позовом для врегулювання спору в судовому порядку. Обов`язковий досудовий порядок врегулювання даної категорії спорів нормами чинного законодавства не передбачений. Оцінка питання щодо вибору експерта (експертної установи) для проведення експертизи у відповідній справі здійненна судом в ухвалі від 13 грудня 2022 року, яка набрала законної сили та відповідачами не оскаржувалась. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виділу позивачці спірного нерухомого майна згідно з висновком експерта судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 як II (умовному) співвласнику. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». Суд встановив, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні для позивача є можливим, в наслідок чого право спільної часткової власності на нього припиняється лише для [PERSON] , в той же час право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на спірне нерухоме майно у визначених частках зберігається. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] мають бути задоволенні, шляхом припинення її права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку, з виділенням в самостійний\~об`єкт нерухомого\~майна у\~приватну власність\~ [PERSON] 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , відповідно до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 - Варіант № 1, як II (умовному) співвласнику, а також виділенням в самостійний об`єкт нерухомого майна у приватну власність [PERSON] , [INFO] , частини земельної ділянки кадастровий номер 5323455100:30:006:0183 (показано синім кольором в додатку № 2 варіант № 1, як II (умовному) співвласнику до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023), що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0871 га. З огляду на висновки вказаної експертизи необхідним також є зобов`язати [PERSON] , за власний рахунок, виконати переобладнання у житловому будинку: закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12.7 м?, в передпокій 1-2 площею 11.3 м?, улаштувати новий на місці віконного отвору; в передпокої 1-2 площею 11.3 м? улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5.5 м? та 5.8 м?; в сінях 1-1 площею 12.7 м? улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4.9 м?, а іншу частину використовувати як кухню площею 7.8 м?; розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5.8 м? та кімнатою 1-3 площею 8.8 м?; кімнату 1-4 площею 8.8 м? переобладнати під кухню; улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору на вулицю із кімнати 1-3 площею 17.9 м?, зі встановленням подвійних дверей. Враховуючи те, що під час виділу частки майна, що належить [PERSON] , має місце відхилення від ідеальних часток, зважаючи на висновок експерта та сформовані позивачем вимоги в частині компенсації відхилення, необхідно також стягнути зі співвласників [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у розмірі 8 437 грн. Отже, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачений судовий збір в загальній сумі 3969 грн 60 коп. З огляду на викладене, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в загальній в сумі 3969 грн 60 коп., по 1984 грн 80 коп. - з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved