Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Кузнєцова Дмитра Олександровича, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач перебував з позивачкою в шлюбі з 07 березня 2003 року. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому сторони почали проживати окремо. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 16 лютого 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Ще до розірвання шлюбу донька проживала разом з позивачем. Саме позивач утримує, виховує доньку, забезпечує її всебічний розвиток, піклується про її фізичний та духовний розвиток, здоров`я, створює належні комфортні умови життя. Відповідачка вихованням дитини не займається, не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток дитини. Позивач не перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю. Однак, відповідачка негативно впливає на доньку, не здійснює контроль за поведінкою дитини. Після повернення доньки додому від матері кардинально змінювалася її поведінка, вона переставала реагувати на зауваження. 28.04.2023відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за неналежне виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною. Крім того, 28.04.2023 інспектором УПП в Запорізькій області ДПП ст. лейтенантом поліції Поповою О.В. та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс терміновий припис стосовно [PERSON] . Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, негативно впливає на доньку, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом і просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, в порядку, встановленому ЦПК України. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Також подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, представник позивачки не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідачки на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно письмового пояснення [PERSON] , наданому начальнику відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 20.09.2023, на даний час вона проживає за кордоном та не має наміру повертатися. Їй відомо, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Підтвердила той факт, що у них з донькою конфліктні відносини, донька не хоче спілкуватися з нею проживати разом з нею за кордоном, а хоче жити з батьком. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] надала начальнику відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради письмове пояснення, відповідно до якого не заперечує проти того, щоб її матір [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неї. Також вказала, що вона проживає разом з батьком, мати останнім часом з нею не спілкується. Позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачка негативно впливає на доньку, не здійснює контроль за поведінкою дитини. Після повернення доньки додому від матері кардинально змінювалася її поведінка, вона переставала реагувати на зауваження. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 444780, 28.04.2023 відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за неналежне виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною, так як неповнолітня [PERSON] повернулась додому у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спору щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як органу опіки та піклування, мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] проживає у країні Польщі та не збирається повертатися про що написала пояснення. Дитину виховує батько- [PERSON] , який забезпечує її, піклується про її фізичний та духовний розвиток, створив належні комфортні умови життя, вирішує супутні матеріально-побутові проблеми. 14.09.2023 до відділу служби надійшло письмове пояснення неповнолітньої [PERSON] про те, що вона не заперечує проти того, щоб її матір, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неї. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що [PERSON] неналежним чином виконує свої обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши всі досліджені докази, суд приходить до висновку, що мати неповнолітньої [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, оскільки не цікавиться їх здоров`ям, життям та подальшою долею, проживає окремо від неї за кордоном та повертатися наміру не має. Враховуючи вище наведе, суд прийшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідачку батьківських прав як обґрунтованого та доведеного доказами. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved