Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач 08.04.2022 року звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Її донька, [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] , [INFO] про що виконкомом Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 19 та видано свідоцтво про народження дитини серія № [NUMBER] . Відомості про батька в акті цивільного стану зазначено відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Вона, [PERSON] , [INFO] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження сім`ї від 10.03.2022 року, складеного комісією та завірено директором Марганецької гімназії Ольгою Борщевською. Зазначає, що її донька залишила сина на її утримання при цьому ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленість в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не цікавиться розвитком дитини в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, взагалі не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для нормального зростання, а навпаки своїм ігноруванням створює умови, які шкодять інтересам дитини. Позивач також зазначає, що відповідно до покладених законом на батьків обов`язків, [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначивши опікуном [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі, почато підготовче провадження, витребувано у третьої особи вмотивований висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки. На виконання ухвали суду від 14.06.2022 року Службою у справах дітей Червоногригорівської селищної ради надано рішення від 29.05.2023 року № 236 Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, без фіксації судового процесу технічними засобами, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 60). Відповідач надала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами погоджується, позов визнає, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 58-59). Від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.52-53). Враховуючи, викладене, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 164-167 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в акті цивільного стану зазначено відповідно до ст. 135 СК України (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження сім`ї від 10.03.2022 року, складеного комісією та завірено директором Марганецької гімназії Ольгою Борщевською (а.с.9). Позивач зазначає, що [PERSON] залишила сина на її утримання, при цьому ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленість в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не цікавиться розвитком дитини в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, взагалі не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для нормального зростання, а навпаки своїм ігноруванням створює умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідно до покладених законом на батьків обов`язків, [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Таким чином, [PERSON] повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню своєї малолітньої дитини. Рішенням виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 29.05.2023 року за № 236 було затверджено висновок від 29.05.2023 року за № 236 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 54-57). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншим виконавчим листам в матеріалах справи немає. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом було встановлено, що [PERSON] з сином не проживає, не спілкується, не приймає участі у вихованні та утриманні малолітнього, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишила сина без догляду за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок таких безвідповідальних дій матері, дитина опинилась у ситуації, коли її життя та здоров`я знаходяться в небезпеці. Згідно характеристики з місця проживання, виданої [PERSON] , виконуючого обов`язки старости [PERSON] старостинського округу, на громадянку [PERSON] , [INFO] зазначено, що за місцем реєстрації не проживає, постійно змінює фактичне місце проживання. Надходили усні скарги щодо невиконання батьківських обов`язків. Вихованням дитини займається бабуся [PERSON] (а.с.11). Враховуючи викладене, те, що відповідач самоусунулася від виховання дитини, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у житті малолітньої дитини, те, що вона свідомо та добровільно відмовилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Зважаючи на необхідність захисту особистих немайнових та майнових прав малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] необхідно призначити опікуна. Єдиною особою, що виховує та утримує дитину є позивач [PERSON] , яка піклується про нього, матеріально його забезпечує та вважає, що може бути призначена опікуном над своїм онуком та бажає ним бути. Відповідно до складеної характеристики за місцем проживання на громадянку [PERSON] за час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, як чуйна, добра людина. Нарікань зі сторони місцевих жителів до виконкому селищної ради не надходило (а.с.10). Відповідно до наданого висновку виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради, як органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном [PERSON] від 29.08.2023 року № 304, орган опіки та піклування Червоногригорівської селищної ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, в призначенні опікуном [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 65-68). Крім того, згідно положень ст.ст.183,191 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам діючого законодавства. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved