Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Стверджує, що після смерті останньої залишилось спадкове майно, зокрема право на земельну ділянку площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області). Зазначає, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавиці [PERSON] та їй (позивачці) не було відомо про наявність у власності її матері зазначеного вище майна, про обставини наявності належно оформленого правовстановлюючого документу (відповідного сертифікату) на вказане майно позивачка не знала та не здогадувалася. Вважає, що позивачка [PERSON] пропустила строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] внаслідок смерті матері [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги [PERSON] , не заперечує щодо їх задоволення та просить розглядати справу у їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, такий скерував інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315639, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315623, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном не розпорядилася. Матеріалами справи підтверджено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , а відтак така є спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна спадкодавиці [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, з приводу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , до нотаріальної контори ніхто не звертався. Натомість, нотаріусом на заяву позивачки [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] було повідомлено про необхідність звернення позивачки до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття даної спадщини. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, причиною пропуску позивачкою [PERSON] встановленого законом строку прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] є її необізнаність про наявність належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивачки щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску позивачкою [PERSON] строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] . Зазначені вище обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , де в графі «мати» зазначена « [PERSON] »; копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] , що мало місце 03.03.1962р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.05.2023р. №72315639, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.05.2023р. №72315623, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору; листом-повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори від 03.05.2023р. №01-16/79; копією паспорта позивачки [PERSON] ; довідкою, виданою адміністрацією КЗЛОР «Поповицький психоневрологічний інтернат» за №175 від 19.07.2017р.; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведені обставини та у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] та визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті її матері спадкодавиці [PERSON] .

Outcome: approved