Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У квітні 2023 року адвокат Боденко Дмитро Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 87850, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність вимог стягувача, а також вказує, що виконавчий напис вчинено без дотримання вимог Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Позивач також зазначає, що нотаріусом не було встановлено, що заборгованість є безспірною, оскільки не враховано, що позивач 3 червня 2020 року сплатив кошти на користь ТОВ «Лінеура Україна» у розмірі 3200 грн на погашення кредитної заборгованості. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2023 року позовну заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/5449/23 за вказаним позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кудрановського Юрія Володимировича. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Як визначено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівната приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кудрановський Юрій Володимировичпояснення по суті спору не подали. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 10 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 533184 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого позикодавець надав позивачу кредит у безготівковій формі на суму 3200 грн строком на 30 днів шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті. 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №87850 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 533183 від 10 лютого 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 18/02/2021 від 18 лютого 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кеш ту гоу», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-15/3/2021 від 15 березня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фінанс Груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/03/2021 від 16 березня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», у розмірі 6 208 грн, яка складається із заборгованості про кредиту у сумі 3200 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 3008,00 грн, а плати за вчинення виконавчого напису у сумі 1200 грн. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що договір №533184 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 10 лютого 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений у простій письмовій формі, а отже, вчиняючи 05 квітня 2021 року виконавчий напис №87850 приватний нотаріус Головкіна Я.В. безпідставно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №87850 таким, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Враховуючи порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим доводам позивача, викладеним у позовній заяві. Позивачем заявлено про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат, а саме: на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн, судового збору за подання повної заяви. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як передбачено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.01.2022, відповідно до умов якого правова допомога полягає оформленні позовної заяви про визнання виконавчого напису від 05.04.2021 № 87850 таким, що не підлягає виконанню та представництво інтересів у суді. Пунктом 3 договору сторони також погодили гонорар адвоката в розмірі 4000,00 грн, який сплачений клієнтом і його сплата підтверджується квитанцією № 0.0.2423433494.1 від 18.01.2022, а також актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № б/н від 17.01.2021. Згідно з акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № б/н від 17.01.2021 витрати складаються з наступного: складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 87850 від 05.04.2021 таким, що не підлягає виконанню - вартість 3000 грн, складання клопотання про витребування доказів - вартість 500 грн, складання заяви про забезпечення позову - вартість 500 грн. Водночас, як встановлено судом, позивач не подавав клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. Суд, проаналізувавши надані документи, дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн, оскільки позивачем не доведено понесені витрати за складання клопотання про витребування доказів вартістю 500 грн та за складання заяви про забезпечення позову вартістю 500 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений відповідно положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved