Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить припинити право відповідача [PERSON] на аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , що стягнуті на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року у справі № 755/8061/22, у зв`язку із передачею дитині права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року у справі № 755/12190/18 шлюб між сторонами розірвано, та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року у справі № 755/8061/2 стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених додаткових витрат на дитину в сумі 117 875,00 грн. 28 серпня 2023 року між сторонами спірних правовідносин на підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 серпня 2023 року № 28.08.2023 року, укладено Договір про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною В.В., зареєстрований в реєстрі за № 520. На підставі вказаного Договору 28 серпня 2023 року приватним нотаріусом Прокудіною В.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за дитиною [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Таким чином, наявність судового рішення надає можливість відповідачу [PERSON] пред`являти виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів до примусового виконання з подальшим обмеження позивача його цивільних прав та інтересів, тому наявні об`єктивні підстави у позивача для звернення з даним позовом до суду. 20 вересня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської в місті Києві районної державної адміністрації, про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку із передачею права власності на нерухоме майно, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 19 жовтня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва підготовче засідання закрито. 07.11.2023 року представником позивача [PERSON] подано заяву про відмову від відшкодування на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Представником позивача [PERSON] надано до суду заяву, відповідно до якої представник позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представником відповідача [PERSON] надано до суду заяву, відповідно до якої представник позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської в місті Києві районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого 25 серпня 2011 року шлюбу, мають спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року у справі № 755/12190/18, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 25 серпня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2279. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року у справі № 755/8061/22, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , в сумі 117 875,00 (сто сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.08.2023 року № 587 надано дозвіл [PERSON] на укладення договору про припинення права на аліменти для малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із передачею права власності на його ім`я 1/3 частини квартири [ADDRESS] , надано право представляти інтереси дитини його матері [PERSON] (а.с. 23) 28 серпня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною В.В., зареєстрований в реєстрі за № 520, відповідно до умов якого сторонами погоджено відсутність з боку [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів, а також посвідчено передачу батьком [PERSON] у власність дитини [PERSON] 1/3 частини чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка належала батьку на підставі Договору дарування, посвідченого 19 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5245. (а.с. 24-25) Відповідно до п. 3 Договору, за цим Договором право на аліменти для дитини припиняється у зв`язку з передачею права власності на вищевказану частку квартири. Відповідно до п. 12 Договору, сторони домовились, що право на аліменти на дитину, які мають сплачуватись батьком в інтересах малолітнього сина [PERSON] , вважаються припиненими; батько буде проживати окремо від дитини, але у разі потреби згідно з вимогами ст. 190 СК України буде брати участь у додаткових витратах на дитину, а саме: на навчання, лікування, розвиток здібностей дитини на підставі підтверджуючих документів про витрати та погодження розміру таких витрат шляхом обміну текстовими повідомленнями засобами комунікації, погоджених батьками дитини (наприклад, Telegram, Viber, WhatsApp, e-mail тощо). У випадку ненадання згоди батьком протягом 5 (п`яти робочих) днів з моменту направлення текстового повідомлення матір`ю, розмір додаткових витрат вважається погодженим. Мати зобов`язується самостійно утримувати малолітнього сина [PERSON] , який залишається проживати з нею. На підставі вказаного Договору 28 серпня 2023 року приватним нотаріусом Прокудіною В.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за дитиною [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . (а.с. 26) Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 1 ст. 190 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Правовою нормою вказаної статті СК України, з урахуванням загальних засад сімейних відносин та можливості регулювання їх за домовленістю сторін, - чітко визначено умови (порядок, правила) припинення права на аліменти на утримання дитини у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно. По-перше, укласти зазначений договір батьки дитини вправі лише з дозволу органу опіки та піклування, що буде стосуватися як доцільності укладення договору, так і всього його змісту та конкретних умов. По-друге, до форми договору ставляться вимоги про укладення у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Суд акцентує увагу, що питання нотаріального посвідчення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно чітко врегульовано нормами абз. 2 ч. 1 ст. 190 СК України, статей 41-55 Закону України «Про нотаріат», статей 67, 203-205, 208-210, 224, 377 ЦК України, глав 1-16 розділу І, глав 1, 2, 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердж. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати». Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved