Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: змінити прізвище малолітньої [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] »; внести зміни в актовий запис №1025 від 13 листопада 2014 року, складеного Заводським районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Кам`янське Дніпропетровської області, а саме: змінити прізвище дитини, з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позову вказано, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] , вона перебувала з 26 липня 2014 року по 12 вересня 2019 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між ними, залишилась проживати разом з нею. На утримання доньки з відповідача на її користь, згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року (справа №209/302/19) стягнуті аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто, з 29 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів відповідач взагалі не виконував, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності та вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням терміном 1 рік. Але це нічого не змінило в протиправній поведінці відповідача, у його відношенні до виконання батьківських обов`язків, в тому числі і по утриманню дитини, життям якої він ніколи не цікавився; його пагубна пристрасть до вживання наркотичних засобів відібрала у нього нормальне життя, сім`ю, роботу. 23 листопада 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено актовий запис №456. Після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Донька нарешті має повноцінну сім`ю, де є люблячи не тільки мама, а і тато, які турбуються про неї, займаються її вихованням та розвитком. Її чоловік одразу став татом для [PERSON] , уважним та добрим. Для поліпшення умов проживання їх сім`ї, 16 липня 2021 року, вони з чоловіком придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , де створені всі умови для проживання, навчання, відпочинку дітей, але вони не можуть зареєструвати в квартирі доньку, так як вона після народження була зареєстрована в квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] , але фактично постійно проживає з нею. [INFO] у них з чоловіком народився син [PERSON] , і в сім`ї тепер виховується двоє дітей. У теперішній час у восьмирічної доньки постає питання про різні прізвища зі нею, татом та братиком, і вона бажає мати однакове прізвище з іншими членами родини. Вони з чоловіком вважають, що вирішення цього питання повністю відповідає інтересам доньки, яку він виховує як рідну з п`ятирічного віку, і яка взагалі не знайома з біологічним батьком, прізвище якого носить від народження. Вважає, що зміна прізвища дитини цілком відповідатиме її інтересам, якщо замість прізвища неодноразово судимого, в тому числі за вживання наркотичних засобів, біологічного батька вона носитиме прізвище гідної та добропорядної людини, який став для неї справжнім батьком. В добровільному порядку отримати згоду відповідача на зміну прізвища доньки неможливо, так як будь-який зв`язок з ним втрачений, вже протягом багатьох років їй нічого невідомо про нього, крім офіційного місця реєстрації, тому вона вимушена звертатись до суду із даним позовом. Ще їй відомо, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і йому призначено покарання у вигляді двох років одного місяця обмеження волі. Про це їй стало відомо від державного виконавця при отриманні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка на липень 2023 року складає 157 837,03 грн. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.29). 06 листопада 2023 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву згідно якої проти задоволення вимог не заперечують. Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надали заяву згідно якої проти задоволення вимог не заперечують. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.02.2019 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешкає за адресою - [ADDRESS] (інші відомості про стягувача суду невідомі) аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON] [INFO] , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.09.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.13). 23.11.2019 позивач уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.12). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2081, [PERSON] , [INFO] продала, а [PERSON] , [INFO] , купила квартиру під номером [ADDRESS] . (а.с.16-18) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2021 року, власником квартири під номером [ADDRESS] , є [PERSON] . (а.с.19) Згідно довідки №001244083 про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 02.08.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.20) Згідно акту №302 про проживання без реєстрації, складеного КП КМР «Добробут» 02.08.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , дійсно мешкає без реєстрації [PERSON] , [INFO] , разом з родиною з 21.07.2021 року по теперішній час, про що свідчать сусіди. (а.с.21) Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.08.2022 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.2 ст.164 КК України і призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2020 року у вигляді у вигляді 1 (одного) місяця обмеження волі і остаточно визначено до відбуття [PERSON] покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі. Вирок набрав законної сили 19.09.2022 року. (а.с.22-23) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтями 141, 142 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Частиною 1 статті 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Отже при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища. Вирішуючи справу, суд встановив, що сторони при складенні актового запису про народження доньки самостійно та добровільно визначили прізвище дитини. Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини. У справах зі спорів щодо зміни прізвища дитини узагальнений та формальний підхід є неприпустимим. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Аналізуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи, що зміна прізвища буде відповідати найкращим інтересам дитини, суд доходить висновку, що вимоги [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved