Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач в березні 2023 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обгрунтування позову вказує, що 14.12.2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В період шлюбу народилася донька [PERSON] . 21.12.2021 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, яке набрало законної сили 20.01.2022 року шлюб розірвано. Цим самим рішенням стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 3000 грн. з подальшою індексацією стягуваної суми відповідно до закону, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В даний час в провадженні Оболонського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № [NUMBER] за виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/13951/21 від 17.06.2022 року щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією стягуваної суми відповідно до закону. Протягом тривалого часу відповідач свої зобов`язанні зі сплати аліментів не виконує. Жодних аліментів на власну дитину не сплачує, життям та розвитком дитини не цікавиться, участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Особисто з донькою не спілкується та потреби в такому спілкуванні не виявляє. Так, у відповідності до розрахунку за виконавчим провадженням № [NUMBER] від 08.03.2023 року заборгованість боржника [PERSON] за виконавчим документом станом на 01.03.2023 року складає 51 000 грн. При цьому, донька [PERSON] з моменту народження та по теперішній час проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. 13.08.2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і на даний час проживає за місцем своєї реєстрації разом з донькою [PERSON] та чоловіком [PERSON] . Чоловік [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині № [NUMBER] Національної гвардії України та в повному обсязі здійснює матеріальне утримання сім`ї, в тому числі, і її доньки [PERSON] . З відповідачем жодних відносин не підтримує. Незважаючи на несплату відповідачем присуджених аліментів, разом з чоловіком - [PERSON] , в повному обсязі здійснює матеріальне забезпечення дитини, яке окрім здорового харчування включає матеріальні витрати на купівлю одягу та взуття, іграшок і навчальних товарів, електронних приладів, забезпечення оздоровчого відпочинку, інших повсякденних потреб тощо. Крім того, дитина потребує витрат на проведення гідного дозвілля, а також заходів з профілактики та лікування хвороб тощо. В той же час, у відповідності до витягу з реєстру Київської територіальної громади від 07.03.2023 року донька [PERSON] досі зареєстрована за місцем реєстрації проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] де вона фактично ніколи в житті не проживала, що не влаштовує як її, так і її чоловіка. При цьому, відповідач не надає згоду на реєстрацію місця проживання доньки за місцем реєстрації матері. Просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 03.04.2023 року розгляд справи призначено в загальному позовному порядку. 09.08.2023 року по справі проведено підготовче засідання. Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації, повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, також повідомлявся через сайт судової влади та шляхом направлення смс повідомлення. Відповідно до ст.280 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення позивача та її представники, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 14.12.2018 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу народилася донька [PERSON] . 21.12.2021 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, яке набрало законної сили 20.01.2022 року шлюб розірвано. Цим самим рішенням стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 3000 грн. з подальшою індексацією стягуваної суми відповідно до закону, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В провадженні Оболонського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавче провадження № [NUMBER] за виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/13951/21 від 17.06.2022 року щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією стягуваної суми відповідно до закону. Протягом тривалого часу відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів не виконує. Жодних аліментів на власну дитину не сплачує, життям та розвитком дитини не цікавиться, участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Особисто з донькою не спілкується та потреби в такому спілкуванні не виявляє. Так, у відповідності до розрахунку за виконавчим провадженням № [NUMBER] від 08.03.2023 року заборгованість боржника [PERSON] за виконавчим документом станом на 01.07.2023 року складає 63 000 грн. При цьому, донька [PERSON] з моменту народження та по теперішній час проживає з мамою разом за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. В той же час, у відповідності до витягу з реєстру Київської територіальної громади від 07.03.2023 року донька [PERSON] досі зареєстрована за місцем реєстрації проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] де вона фактично ніколи в житті не проживала, що не влаштовує як її, так і її чоловіка. При цьому, відповідач не надає згоду на реєстрацію місця проживання доньки за місцем реєстрації матері, протилежне судом не встановлено. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову, як і не подано відзив на позов, а тому суд постановлює рішення з урахуванням ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.4,5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як убачається з висновку органу опіки та піклування Гостомельської селищної військової адміністрації про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] від 11.07.2023 року № 342 орган опіки та піклування Гостомельської селищної військової адміністрації рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] . Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). З огляду на викладене, беручи до уваги вік та інтереси дитини, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved