Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що постановою державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Остафій Оксані Вікторівні було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача вказує, що з метою отримання інформації про осіб, які є власниками майна, що розташоване в [ADDRESS] , до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації було направлено відповідний адвокатський запит. У відповідь на вказаний запит було повідомлено, що в ЧКОБТІ відсутня інформація про реєстрацію права власності. Водночас, згідно інформації з письмових носіїв інвентаризаційної справи, право власності за адресою [ADDRESS] було зареєстровано БТІ у 1958 році за [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що нерухоме майно було збудоване батьками, а також дідусем та бабусею померлого чоловіка Позивачки. [PERSON] та [PERSON] являються дідусем та бабусею [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] . Крім того, в [PERSON] є брат [PERSON] . Позивач зазначає, що батьки, дідусь та бабуся [PERSON] , а також він сам, заповітів не складали. Після їх смерті спадкові справи не заводилися та правовстановлюючі документи на майно не видавалися. [PERSON] та його брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті батьків, бабусі та дідуся. Їх частки у спадковому майні є рівними та становлять по для кожного. Водночас, після смерті [PERSON] єдиним його спадкоємцем, який має право на успадкування його майна, є позивач, як його дружина. Чинним, станом на день смерті [PERSON] ї та [PERSON] ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємець прийняв спадщин, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини, а [PERSON] після смерті своїх батьків, адже вони були зареєстровані та проживали разом із відповідним спадкодавцем і вступили в управління та володіння спадковим майном. Позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , шляхом подачі відповідної заяви. Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у Позивачки немає. Отже, позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, однак вона юридично не може оформити свої спадкові права. Враховуючи дану обставину, позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою з метою визнання за нею права власності на спадкове майно. На основі викладеного, позивач за первісним позовом просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на частини нерухомого майна, яке знаходиться в [ADDRESS] , та складається із: 1) житлового будинку літ. А, який складається із наступних приміщень: 1 коридор площею 7,6 кв.м.; 2 кімната 13,6 кв.м.; 3 кухня 9,8 кв.м. Загальна площа приміщень 31 кв.м.; 2)житлового будинку літ. Б, який складається із наступних приміщень: 1 веранда площею 10,2 кв.м.; 2 - коридор площею 8 кв.м.; 3 кухня площею 11,6 кв.м.; 4 кімната площею 17,6 кв.м.; 5 кімната площею 12,4 кв.м.; 6 кімната площею 17,4 кв.м., а також: підвалу І площею 5,9 кв. м.; підвалу ІІ площею 16,7 кв.м.. Загальна площа приміщень 99,8 кв.м; 3)сараю літ. Г; 4)вбиральні літ. Д; 5)сараю літ. Е; 6)криниці «№1»; 7)воріт «№2»; 8)огорожі «№3». 12.10.2023 року представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача за зустрічним позовом вказує, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , а [INFO] дідусь [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складалась із майна за адресою: [ADDRESS] ,яке складається із житлового будинку літ. А, загальною площею 31,00 кв.м., житловою площею 13,60 кв.м., житлового будинку літ. Б, загальною площею 99,80 кв.м., житловою площею 47,40 кв.м., сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, сараю літ. Е, криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3. Вказане майно набуто подружжям на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 11.08.1958р. за № 144, виданого на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому від 08.08.1958р. за № 351/14, зареєстроване в Чернівецькому БТІ . Відповідно до чинного на день відкриття спадщини ЦК УРСР, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , мати позивача за зустрічним позовом, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали на день смерті із спадкодавцем в спадковому майні. Однак, спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою спадкоємців не заводилась, свідоцтво про право на спадщину ними не отримувалось. В подальшому після смерті діда [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, яке на підставі заповіту від 31.03.1989р., посвідченого нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори, останній заповів своїй дочці [PERSON] . Спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняла на підставі ЦК УРСР, оскільки проживала на день смерті із спадкодавцем в спадковому майні, однак, свідоцтва про право на спадщину не оформила, спадкову справу не заводила. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину в рівних частках по 1/2, прийняли двоє її синів [PERSON] та [PERSON] , оскільки на день смерті матері постійно проживали з нею. Спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено 11.10.2023р. на підставі заяви [PERSON] , однак, отримати свідоцтво про право на спадщину останній не в змозі, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, виданий на ім`я спадкодавця, а тому останній змушений звернутись із позовом про визнання права власності на спадкове майно до суду. В свою чергу, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняла дружина [PERSON] , відповідач за зустрічним позовом. На основі викладеного, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 (одну другу) частку нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку літ. А, загальною площею 31,00 кв.м., житловою площею 13,60 кв.м., житлового будинку літ. Б, загальною площею 99,80 кв.м., житловою площею 47,40 кв.м., сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, сараю літ. Е, криниці № 1, воріт № 2, огорожі № 3. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги первісного позову підтримує в повному обсязі. Крім цього, зустрічні позовні вимоги також визнає в повному об`ємі. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі. Крім цього, первісні позовні вимоги також визнає в повному об`ємі. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з відповіддю на адвокатський запит №329 від 24 лютого 2023 року (а.с.26) в ЧКОБТІ відсутня інформація про реєстрацію права власності. Водночас, згідно інформації з письмових носіїв інвентаризаційної справи, право власності за адресою [ADDRESS] було зареєстровано БТІ у 1958 році за [PERSON] та [PERSON] . Та обставина, що вищевказане майно належало [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі від 11.08.1958р. за № 144, виданого на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому від 08.08.1958р. за № 351/14, зареєстроване в Чернівецькому БТІ 12.01.1959р., запис в реєстровій книзі № 2410 (а.с.93). З свідоцтва про народження (а.с.89) встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою КЖРЕП 5 від 11.07.2019р. № 2211. (а.с. 96) на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживали її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , які шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли спадщину. Відповідно до заповіту посвідченого нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори, складеного 31.03.1989р. №5-1652 (а.с.95) [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповів свої дочці [PERSON] . [PERSON] , є матір`ю [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження від 01.08.1970р. №1798 (а.с. 30) та [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження від 12.02.1974р. №365 (а.с. 92). Як вбачається з свідоцтва про смерть від 10.12.2004р серія [NUMBER] (а.с. 91) [PERSON] померла [INFO] . Згідно з довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання від 15.03.2023р. № 491906 (а.с. 100) на момент смерті [PERSON] з нею проживали двоє її синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Спадкового реєстру (а.с. 95) спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено 11.10.2023р. на підставі заяви [PERSON] [PERSON] помер [INFO] відповідно до довідки про смерть від 29.04.2023р., Серія [NUMBER] . Відповідно до витягу з Спадкового реєстру (а.с. 11) спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено 29.01.2013р. та зареєстрована за № 54108902. 15 січня 2015 року постановою державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори від 15 січня 2015 року №47/01-31 (а.с. 9) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що нею не надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на майно Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як зазначено в ст.1268 ЦК України, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно\~з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7\~(п.23) «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно\~з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з роз`ясненнями, зазначеними у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто, враховуючи визнання первісного позову представником відповідача та визнання зустрічного позову представником позивача, суд приходить до висновку, що кожному із спадкоємців, а саме позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом, належить право на отримання спадщини в розмірі 1/2 частки спадкового майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку нерухомого майна, яке знаходиться в [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також необхідно визнати за [PERSON] , право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved