Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. У жовтні 2022 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Глобус», ( далі Банк) звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»» від 22.09.2021 року в розмірі 36 199,26грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2021 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»», шляхом подачі Заяви анкети на приєднання до вказаного Договору. У заяві-анкеті Позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту\~28741,18грн., строком на 36 місяців з 22.09.2021 року по 21.09.2024 року, пільговий період 6 місяців з 22.09.2021 по 22.03.2022 рік, комісія на управління кредитом, міс. 3,00%, розмір процентної ставки % річних 0,00001%, схема повернення кредиту- ануїтет, реальна процентна ставка, % річних -74,16907%. Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого числа) кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі -1516,90грн. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом \~відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у \~відповідача перед \~АТ КБ Глобус \~станом на 01.08.2023 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 36199,26грн., у тому числі: строкова заборгованість по кредиту-15824,76грн, прострочена заборгованість по кредиту -6016,42грн., строкова заборгованість по процентам - 8322,40грн., прострочена заборгованість по процентам- 6035,68грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, \~про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.46) Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. Судом встановлено, що 22.09.2021 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»», шляхом подачі Заяви анкети на приєднання до вказаного Договору. У заяві-анкеті Позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту\~28741,18грн., строком на 36 місяців з 22.09.2021 року по 21.09.2024 року, пільговий період 6 місяців з 22.09.2021 по 22.03.2022 рік, комісія на управління кредитом, міс. 3,00%, розмір процентної ставки % річних 0,00001%, схема повернення кредиту- ануїтет, реальна процентна ставка, % річних -74,16907%. Положеннями пунктів 1.7, 1.8, 1.9, 1.12 Договору визначено таке. 1.7. Дата набрання чинності Договору визначається Заявою-Анкетою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору. Місцем укладання Договору є місцезнаходження структурних підрозділів Банку та/або Кредитного посередника Банку/магазину Партнера Банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання Банком послуг), в якому Клієнт подає Заяву-Анкету на приєднання до Договору. 1.8. Укладаючи цей Договір, Сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором. 1.9. Підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору та Тарифами, повністю зрозумів їх зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинним на дату підписання цього Договору. Пунктом 4.1. Договору визначено 3обов`якання Клієнта, зокрема: 4.1.1. Використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути кого відповідно до умов цього Договору. 4.1.2. Своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. Заявою-Анкетою на приєднання до Договору). 4.1.3. Повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту не пізніше Дати остаточного повернення Кредиту, яка визначена Заявою-Анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. Якщо Дата остаточного повернення Кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний Робочий день Банку. Відповідно до графіка платежів, Позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1516,90 грн. Судом встановлено, що оскільки, відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору, відповідачем грубо та систематично порушено умови Договору. Також, судом встановлено, що позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговувані споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування: 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 6035,68 грн. прострочена заборгованість по процентам; комісії за порушення термінів погашення щомісячного платежу згідно платежів у розмірі 200,00грн. за кожне порушення строку сплати щомісячного платежу. Згідно п. 2.1.15.4. Договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по Кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів та цим Договором, Клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих Тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Відповідно до п. 2.2.11. Погашення Заборгованості за Договором, наявної на поточну дату, (при надходженні грошових коштів на Рахунок) здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по Кредиту та прострочених процентів за користування Кредитом: 2) на сплату строкової заборгованості по Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом; 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за Договором. Пунктом 9.7. Договору, сторонами погоджено наступне. Банк має право зупинити подальше кредитування Клієнта та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. В такому випадку вважається, що строк виконання зобов`язання Клієнта перед Банком щодо повернення повної заборгованості за Кредитом таким, що настав. Клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної Вимоги, повернути суму Заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим Договором та Тарифами, а також відшкодувати збитки, завдані Банку. У випадку невиконання Клієнтом Вимоги про дострокове виконання зобов`язань за Договором Банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за Договором. Судом встановлено, що станом на 01.08.2023 року, заборгованість позичальника за Договором, становить 36199,26грн., у тому числі: строкова заборгованість по кредиту-15824,76грн, прострочена заборгованість по кредиту -6016,42грн., строкова заборгованість по процентам - 8322,40грн., прострочена заборгованість по процентам- 6035,68грн. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України,\~порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання порушенням\~умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання),\~тобто ухиляючись\~від сплати\~заборгованості за\~кредитом,\~відповідач порушує\~зобов`язання\~заданим договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Статтею 1056-1 ЦК України, чітко передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку . Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 22.09.2021 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»», шляхом подачі Заяви анкети на приєднання до вказаного Договору. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання за вказаним договором не виконував. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «Комерційний Банк «Глобус» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 36 199,26грн., в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Стосовно вимоги про стягнення 6000,00 грн. на правову допомогу, суд вважає що така вимога підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено: Договір №051222 про надання професійної допомоги правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року, акту №41450842 прийому-передач послуг за Договором №051222 про надання професійної допомоги правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року, довіреності від 05.12.2022 року, платіжна інструкція № 9096 від 27.09.2023 року, згідно якого позивач сплатив адвокату Прохоренко Валерію Петровичу вартість правової допомоги у розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності. Згідно постанови Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. Верховний Суд прийшов до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи. Верховний Суд розглядаючи справи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу неодноразово звертав увагу, також, на сутність стягнення судом таких судових витрат, зазначаючи, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, зокрема у сфері публічно-правових відносин (постанови Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 р. у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 р. у справі № 826/13270/16). Під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з відповідача має бути стягнуто 36 199,26грн. за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»» від 22.09.2021 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000грн. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved