Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року, реєстраційним номером 1-3011, незакінченого будівництва житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 20 серпня 1998 року нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. та зареєстрованого 28 вересня 2000 року в Нікопольському МБТІ в реєстровій книзі забудовника за реєстровим номером 1, оформленого за «Липиной Марией Владимировной». Свої вимоги мотивує тим, що їй, на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року, належить незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час вона має намір розпорядитись своїм майном, однак, позбавлена можливості вчинити дані дії, оскільки, при складані договору купівлі-продажу, було допущено помилку в написанні її прізвища, а саме: « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». При цьому, внести зміни в договір купівлі-продажу неможливо, тому з даної заявою вона змушена звернутись до суду та встановити факт належності цього документу, оскільки цей факт для неї породжує юридичні наслідки. Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.14). Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, при розгляді справи поклався на розсуд суду (а.с.15). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області, про що свідчить паспорт, серії [NUMBER] , виданий Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.15-16). Як вбачається з паспорту громадянина України, виданого 31 серпня 2001 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 20 травня 2002 року, закордонного паспорту, свідоцтва про право на спадщину від 23 червня 2011 року, паспорту на будівництво та прибудову до житлового будинку від 26 серпня 2009 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.6-9). Проте, як вбачається з договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року, реєстраційний номер 1-3011, незакінченого будівництва житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 20 серпня 1998 року нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. та зареєстрованого 28 вересня 2000 року в Нікопольському МБТІ в реєстрову книгу забудовника за реєстровим номером 1, прізвище, ім?я та по-батькові заявниці зазначено « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвища заявниці в договорі купівлі-продажу є наявними, суд припускає, що ці розбіжності могли виникнути з підстав невірного перекладу, а тому вважає, що дані розбіжності є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами. Тому у суду не виникає сумніву у тому, що вищевказаний документ належить саме [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved