Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

06 вересня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовано позов тим, що позивач та відповідач з 09 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час у суді знаходиться справа щодо його розірвання. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. У добровільному порядку досягти згоди щодо утримання дочки сторонам не вдалося. Відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно і транспортний засіб, інших осіб на утриманні не має, тому він може сплачувати аліменти в такому розмірі, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить позов задовольнити частково, а саме: стягнути аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню і матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки відповідач, який живе окремо від дитини, а й позивач зобов`язана брати участь в її утриманні, тобто, утримання дитини має відбуватися не лише за рахунок відповідача. До подання даного позову відповідач належним чином виконував усі свої обов`язки щодо виховання і утримання дитини. Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, що складає біля 40000 грн. щомісяця. У разі стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку, вони становитимуть близько 10000 грн. Враховуючи принцип рівності батьків щодо дитини та у разі задоволення позову в повному обсязі, позивач повинна довести та надати докази, що середній розмір витрат на утримання дитини становить 20000 грн. щомісячно, із яких частка матері також складає 10000 грн. Вказаних доказів матеріали справи не містять. Крім того, вказаний розмір щомісячних витрат на дитину такого віку є явно завищеним та не відповідає реальності. Натомість, відповідач вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку, що в даному випадку становитиме біля 5000 грн. щомісячно. Також, у відповідача є непрацездатний батько (пенсіонер), який має тяжке захворювання, що потребує додаткових фінансових витрат на його лікування, оскільки його пенсії в розмірі 4041 грн 93 коп. не вистачає на придбання ліків. У зв`язку з вказаними обставинами, відповідач зобов`язаний як з правової точки зору, так і з моральної, утримувати батька та надавати йому додаткову допомогу. Позивач відповідь на відзив не подала. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Пояснила, зокрема, що дитина сторін має проблеми зі спиною, носить контактні лінзи, брекети, що потребує фінансових витрат. Батько відповідача дійсно хворіє, однак при спілкуванні з ним, він повідомляв, що йому хіміотерапія та лікування надавалися безкоштовно. Відповідач не надав доказів, що дійсно несе матеріальні витрати на лікування батька. Крім того, відповідач має брата та сестру, які також мають допомагати батьку. Заробітна плата відповідача на даний час складається не лише з посадового окладу, а й з доплат, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану, яких у подальшому може і не бути, тому розмір аліментів має становити саме 1/4 частку. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позов визнає частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частки від заробітку з підстав, зазначених у відзиві. Вказаний розмір аліментів відповідач з урахуванням його доходу вважає достатнім для утримання дитини. Заслухавши доводи позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 10), який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2023 року - розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Дочка сторін проживає з позивачем. Відповідач має непрацездатного батька [PERSON] , який хворіє на тяжке захворювання (а.с. 31-36). Угоди про добровільну сплату аліментів та їх розмір між сторонами не досягнуто. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі\~статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із\~частиною першою\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~частини першої\~статті 183\~Сімейного кодексу\~України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Нормами частини\~другої статті\~182\~Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вимоги закону, обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину, стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього непрацездатного батька, відсутність інших дітей, а тому вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів забезпечить як найкращі інтереси дитини, а також рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що і відповідатиме положенням Конвенції про права дитини. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved