Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник позивачів - адвокат Кривенко М.П. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право за кожним на 1/2 земельної частки (паю) площею 3,5243 га, що встановлений для члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. В обгрунтування позову представник позивачів вказав, що позивачі є внуками [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі доглядали та проживали разом з нею по день смерті. За [PERSON] числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER] площею 3,5243 га ріллі. Враховуючи фактичне прийняття спадщини після смерті своєї баби, оскільки на час відкриття спадщини не було в живих їх матері [PERSON] , яка би була спадкоємцем, позивачі завернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Своїм листом приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на земельну ділянку. [PERSON] набула право на земельну частку (пай) орієнтовною площею 3,5243 га, що встановлений для члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Олександрівської селищної ради, вказана земельна частка (пай) і до даного часу рахується за членом колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до довідки Соснівської сільської ради, що свідчить про відсутність спору між власниками сертифікатів про необхідність проведення перепаювання, але у зв`язку з помилковим викресленням її зі списку без посилань на нормативно-правову підставу такого викреслення сертифікат, що підтверджував би таке право, не виготовлявся та не отримувався. У відповідності до вимог ст. 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР до позивачів після смерті [PERSON] перейшло право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 01.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.45-46). Позивачі та їх представник у підготовче судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 64, 100). Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав повністю (а.с.61). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що визнає позовні вимоги позивачів, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого у підготовчому судовому засіданні винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює спадкові правовідносини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабою позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-22). Мати позивачів - [PERSON] померла [INFO] (а.с.20). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області від 21.04.2023 № 1091, [PERSON] , [INFO] проживала за адресою: с. Соснівка Кропивницького району Кіровоградської області з 02.07.1965 року по день смерті [INFO] . Разом з нею проживала донька [PERSON] , [INFO] по день смерті [INFO] . Також з моменту народження проживала онука [PERSON] , [INFO] та онук [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області від 21.04.2023 № 1092, дійсно по схемі поділу землі КСП «Україна» (с. Соснівка та с. Нижчі Верещаки) за померлою [PERSON] числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 3,5243 га (а.с.24). Згідно листа Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 764/422-23 від 20.04.2023, відповідно до даних Державного земельного кадастру станом до 01.01.2013 сертифікат на право на земельну частку (пай) чи державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Олександрівській селищній раді (Кропивницького) Олександрівського району Кіровоградської області не виготовлявся та не реєструвався. Разом з тим, повідомили, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» Соснівської сільської ради серія КР №0016 від 19.02.1996 Списку громадян - членів КСП «Україна» під №140, ст.4 списку, внесена « [PERSON] », але викреслена. Даний запис засвідчений підписом та печаткою Соснівської сільської ради (копія державного акту та витягу зі списку додається) (а.с.25-31). З копії Державного акту на право колективної власності на землю серія КР 0016, виданого 19.02.1996 колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Соснівської сільської ради народних депутатів вбачається, що під №140 списку внесена « [PERSON] », але викреслена та наявний запис «нема прописки» (а.с.27-31). Відповідно до Архівної довідки Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області від 16.07.2020 №291/01-14, у документах архівного фонду «Колгосп «Аврора», колгосп «Іскра», колгосп «Україна», КСП «Україна» Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області» у книгах обліку трудового стажу колгоспників за період з 1972 року по 1985 рік та за 1993, 1995 роки є відомості про нараховані трудодні, встановлений колгоспом мінімум вихододнів, відпрацьовані вихододні та про грошову і додаткову оплату праці за рік [PERSON] , 1930 р.н. (так в документі, інших осіб з аналогічними даними немає) [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ) (а.с.32, 33). Витягом зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкові договори) підтверджується відсутність інформації про наявність заповітів від імені [PERSON] (а.с. 35). Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) підтверджується відсутність інформації про наявність спадкових справ після смерті [PERSON] (а.с.34). Листами приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренко Ю.І. роз`яснено позивачам, що видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, після смерті [PERSON] неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно щодо якого оформляється спадщина (а.с. 72). Таким чином, за [PERSON] на момент смерті числилася земельна частка (пай) № [NUMBER] по КСП «Україна», членом якої вона була, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, сертифікат на дану земельну ділянку не виготовлявся та не реєструвався. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акту на право колективної власності на землю. Таким чином, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. Отже, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; - отримання цим підприємством державного акту на право колективної власності на землю; - включення особи до списку, доданого до цього акту. У Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Наявність запису про відсутність прописки суперечить преюдиційним нормам Указу Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям», оскільки у листі від 10.12.2001 Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з вказаного Указу Президента України право на земельну частку - пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку (пай) здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). З огляду на вищевикладене, [PERSON] на момент одержання КСП «Україна» акту на право колективної власності на землю була його членом та включена до списку. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Частиною 1 ст. 548 ЦК Української РСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР). Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивачі є спадкоємцями за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх баби, оскільки на час відкриття спадщини не було в живих їх матері [PERSON] , яка була би спадкоємицею [PERSON] , яка була членом КСП «Україна» та включена до списку, тобто мала право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оформити право через нотаріальну контору позивачі не мають можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право померлої на спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved