Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

[PERSON] (далі- [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( далі - [PERSON] ), третя особа Виконавчий комітет Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, в якій після остаточних уточнень просив суд визнати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; внести відомості до актового запису про народження №36 [PERSON] , дата народження [INFO] , внесеному у книгу реєстрації актів про народження Роганської селищної ради, зазначивши батьком дитини [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); прізвище дитини [PERSON] змінити на « [PERSON] ». В обґрунтування позову посилається на те, що з 2006 року до 2010 року позивач спільно проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від цих відносин мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини у свідоцтві про народження записана [PERSON] , яка померла [INFO] . Запис про батька дитини було внесено відповідно до ст.135 СК України. Опікуном над дитиною було призначено [PERSON] . [PERSON] є біологічним батьком дитини, що підтверджується експертним висновком про біологічне батьківство № МGТ 1922, за результатами якого, вірогідність батьківства складає 99.9999%. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Грянік О.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Треті особи Роганська селищна рада Харківського району Харківської області та Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції в судове засідання не направили своїх представників, проти позову не заперечували, просили справу розглядати за відсутності їх представників, відповідно до письмових заяв в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , громадянка України, батьком якої був записаний [PERSON] , громадянин України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2008. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження [PERSON] , вказані на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що саме він є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO], що підтверджується тестом ДНК від 18.01.2018. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved