Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.10.2023 звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовувала тим, що із відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, дітей залишити проживати із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання 13.11.2023 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї до суду надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд справи без\~ її участі, позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, також долучила до матеріалів справи копію рішення суду про видачу обмежувального припису відносно відповідача [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.11.2023 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі на мобільний номер телефону, через програму «Вайбер», що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис № 5 (а.с.4). У шлюбі сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.10.2023 видано обмежувальний припис відносно [PERSON] терміном на два місяці (а.с.17-23). Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, з урахуванням імовірного факту застосування з боку відповідача відносно позивача домашнього насильства, свідчить про те, що між сторонами існують стійкі неприязні відносини, а тому суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позову щодо залишення дітей проживати із матір`ю, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Враховуючи те, що діти сторін проживають із матір`ю, а відповідач жодного заперечення проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, не подав, то суд вважає, що доцільно залишити проживати дітей сторін із матір`ю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved