Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

18.04.2023 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа ліцей «Просвіта» ЛМР про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; стягувати із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, код ЄДРПОУ 23887402, місцезнаходження: м. Львів, вул. Просвіти, будинок 2-4 у твердій грошовій сумі - 2833,00 гривень (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні щомісячно на дитину, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду i до досягнення дитиною повноліття; стягувати із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, код ЄДРПОУ 23887402, місцезнаходження: м. Львів, вул. Просвіти, будинок 2-4 у твердій грошовій сумі - 2833,00 гривень (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні щомісячно на дитину, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду i до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на обліку у відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перебувають малолітні [PERSON] та [PERSON] , які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 04 квітня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №244, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 02 червня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 533, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою матері в графі батько зі слів матері записаний [PERSON] ). [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 907 від 12.04.2023 року. Місце реєстрації малолітнього [PERSON] невідоме. 15 січня 2022 року в поліцію звернулась подруга [PERSON] - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомивши, що [PERSON] залишила їй малолітню дитину, а сама вже декілька днів не появляється додому, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування її невідоме. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15 січня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , поміщено в Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні». Згідно пояснень від 20 січня 2022 року [PERSON] пояснила, що у зв`язку із перебуванням на роботі, не мала кому залишити дитину та вирішила залишити її у подруги. В ході роботи з [PERSON] встановлено, що в неї є ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з біологічним батьком [PERSON] . Останній 31 січня 2022 року звернувся у відділ «Служба у справах дітей» Галицького району з заявою про вирішення питання тимчасового влаштування малолітнього [PERSON] у центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні», оскільки мати його залишила, та не навідується до дитини протягом місяця, а місце її перебування йому невідоме. Відповідно до скерувань відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району від 17.01.2022 року № 4-260001-1502 та відділу «Служба у справах дітей» Галицького району від 30.03.2022 року № 4-260001-3768 малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 01.02.2022 року № 36 [PERSON] та [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. У зв`язку із збройною агресією російської федерації та введення в Україні воєнного стану, з метою забезпечення прав та законних інтересів дітей, розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.02.2022 року № 107 надано дозвіл комунальній установі «Центр підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради на виїзд за межі України [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до отриманої інформації Львівського міського центру соціальних служб від 15.02.2022 року № 4-2607-5314 в ході роботи з сім`єю, з`ясовано, що матір періодично залишала дітей зі знайомими, а сама зловживала алкоголем. У матері спостерігається низький батьківський потенціал. Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи від 24.01.2022 року складеного за місцем тимчасового проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] вбачається, що 10.01.2022 року матір залишила дитину - [PERSON] в подруги [PERSON] , зі слів якої, матір дитини зловживає алкоголем. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини, є ухилення матір`ю від виконання своїх обов`язків із виховання дитини. З протоколів засідання міждисциплінарної команди вбачається, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох дітей, які на даний час є повнолітніми та проживають зі своєю бабусею. [PERSON] мала намір до листопада 2022 року поїхати в Чеську Республіку на роботу щоб заробити певні кошти з можливістю орендувати житло та повернути дітей у сім`ю. Після повернення в Україну готові взяти її на роботу в супермаркет «Рукавичка». У зв`язку із закінченням терміну перебування дітей у відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, [PERSON] звернулась із заявою у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району щодо влаштування їх в центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради, у зв`язку із складним матеріальним становищем. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 29.08.2022 року № 379 малолітніх [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано у Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Згідно інформації Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради від 27.03.2023 року № 16-06/38, діти охоче спілкуються з мамою, проте матір останнім часом на дзвінки вихователів, медсестри та соціального педагога не відповідає та не цікавиться навчанням, вихованням та здоров`ям своїх дітей. Дітям потрібне медичне втручання для покращення їх здоров`я, однак на це потрібен дозвіл мами, якого не можуть отримати. Враховуючи лист ліцею «Просвіта» Львівської міської ради працівниками відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району неодноразово здійснювались телефонні дзвінки до [PERSON] , однак така слухавки не піднімала та не передзвонювала. Через месенджер «Viber» залишено повідомлення про необхідність надання дозволу на видалення аденоїдів, яке вона переглянула, однак зворотної відповіді не отримали. Крім цього, 29.03.2023 року № 260001-вих-38328 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено лист в Відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції у Львівській області для встановлення місця перебування [PERSON] (на час подачі позовної заяви відповіді не отримали). Також, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.01.2022 року у справі № 466/571/22. Враховуючи ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, 03.04.2023 року №4-26001-13354 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явилася, однак про дату час засідання повідомлялась належним чином. Під час розгляду даного питання, комісією з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не здобуто належних доказів щодо неможливості виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . На даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] є дітьми, які залишились без батьківського піклування, а дії [PERSON] не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про них, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дітей. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому є законні підстави для відібрання дітей від матері без позбавлення їх батьківських прав. До відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району матір дітей не з`являлася, питання щодо повернення дітей у сім`ю на виховання не ініціювала. Враховуючи фактичне ухилення від виконання батьківських обов`язків покладених на батьків чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дитини, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 12.04.2023 року №260001-вих-43976 про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. В останнє судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи ліцею «Просвіта» ЛМР в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якому просить суд розглядати справу у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10-11). Згідно інформації Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою матері в графі батько зі слів матері записаний [PERSON] ) (а.с.13-14). [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 907 від 12.04.2023 року (а.с.15-16). Місце реєстрації малолітнього [PERSON] невідоме. 15 січня 2022 року в поліцію звернулась подруга [PERSON] - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомивши, що [PERSON] залишила їй малолітню дитину, а сама вже декілька днів не появляється додому, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування її невідоме. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15 січня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , поміщено в Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» (а.с.17). Згідно пояснень від 20 січня 2022 року [PERSON] пояснила, що у зв`язку із перебуванням на роботі, не мала кому залишити дитину та вирішила залишити її у подруги (а.с.18). В ході роботи з [PERSON] встановлено, що в неї є ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з біологічним батьком [PERSON] . Останній 31 січня 2022 року звернувся у відділ «Служба у справах дітей» Галицького району з заявою про вирішення питання тимчасового влаштування малолітнього [PERSON] у центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні», оскільки мати його залишила, та не навідується до дитини протягом місяця, а місце її перебування йому невідоме (а.с.19). Відповідно до скерувань відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району від 17.01.2022 року № 4-260001-1502 та відділу «Служба у справах дітей» Галицького району від 03.02.2022 року № 4-260001-3768 малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради (а.с.21-22). Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 01.02.2022 року № 36 [PERSON] та [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.23). У зв`язку із збройною агресією російської федерації та введення в Україні воєнного стану, з метою забезпечення прав та законних інтересів дітей, розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.02.2022 року № 107 надано дозвіл комунальній установі «Центр підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради на виїзд за межі України [PERSON] та [PERSON] (а.с.24-25). Відповідно до отриманої інформації Львівського міського центру соціальних служб від 15.02.2022 року № 4-2607-5314 в ході роботи з сім`єю з`ясовано, що матір періодично залишала дітей зі знайомими, а сама зловживала алкоголем. У матері спостерігається низький батьківський потенціал (а.с.26). Згідно акту оцінки потреб сім`ї/особи від 24.01.2022 року складеного за місцем тимчасового проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] вбачається, що 10.01.2022 року матір залишила дитину - [PERSON] в подруги [PERSON] , зі слів якої, матір дитини зловживає алкоголем. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини, є ухилення матір`ю від виконання своїх обов`язків із виховання дитини (а.с.29-31). З протоколів засідання міждисциплінарної команди з ведення випадку вбачається, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох дітей, які на даний час є повнолітніми та проживають зі своєю бабусею. [PERSON] мала намір до листопада 2022 року поїхати в Чеську Республіку на роботу щоб заробити певні кошти з можливістю орендувати житло та повернути дітей у сім`ю. Після повернення в Україну готові взяти її на роботу в супермаркет «Рукавичка» (а.с.32-37). У зв`язку із закінченням терміну перебування дітей у відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, [PERSON] звернулась із заявою у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району щодо влаштування їх в центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради, у зв`язку із складним матеріальним становищем (а.с.40). Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 29.08.2022 року № 379, малолітніх [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовано у Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради (а.с.41). Згідно інформації Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради від 27.03.2023 року № 16-06/38, діти охоче спілкуються з мамою, проте матір останнім часом на дзвінки вихователів, медсестри та соціального педагога не відповідає та не цікавиться навчанням, вихованням та здоров`ям своїх дітей. Дітям потрібне медичне втручання для покращення їх здоров`я, однак на це потрібен дозвіл мами, якого не можуть отримати (а.с.44). Враховуючи лист ліцею «Просвіта» Львівської міської ради працівниками відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району неодноразово здійснювались телефонні дзвінки до [PERSON] , однак така слухавки не піднімала та не передзвонювала. Через месенджер «Viber» залишено повідомлення про необхідність надання дозволу на видалення аденоїдів, яке вона переглянула, однак зворотної відповіді не отримали (а.с.49). Крім цього, 29.03.2023 року № 260001-вих-38328 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено лист в Відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції у Львівській області для встановлення місця перебування [PERSON] (на час подачі позовної заяви відповіді не отримали). Також, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.01.2022 року по справі № 466/571/22 (а.с.51). Враховуючи ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, 03.04.2023 року №4-26001-13354 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.52-53). Відповідач [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явилася, однак про дату час засідання повідомлялась належним чином. Під час розгляду даного питання, комісією з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не здобуто належних доказів щодо неможливості виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що до відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району матір дітей не з`являлася, питання щодо повернення дітей у сім`ю на виховання не ініціювала. Також, з відповіді Державної прикордонної служби України від 08.08.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] 26.04.2023 виїхала за межі України, 28.05.2023 в`їхала в Україну, а 06.07.2023 повторно виїхала за межі України та іншої інформації немає. Згідно Висновку Шевченківської районної адміністрації як органу опіки піклування №260001-вих-43976 від 12.04.2023 року, з метою захисту прав та інтересів дітей, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування визнано про доцільність відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.54-55). Так, судом встановлено, що на даний час малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовані у ліцей «Просвіта» ЛМР та є дітьми, які опинились у складних життєвих обставинах, а дії відповідача [PERSON] не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про них, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дітей. У зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків відносно дітей, що регулюється статтею 150, 164, 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст.170 Сімейного кодексу України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. У відповідності до роз`яснень, наданих в п.п. 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матір [PERSON] неналежним чином виконує свої обов`язки відносно своїх дітей, не усвідомлює своєї материнської ролі у житті дітей, порушує права дітей на проживання у сім`ї, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, покладених на неї чинним законодавством України, а тому з метою захисту прав та інтересів дітей, суд вважає за доцільне відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Щодо вирішення питання про стягнення аліментів у зв`язку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, суд дійшов наступного висновку. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 170 сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину. Тобто, законодавцем прописано пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2023 рік», встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають у ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Відповідач ухиляється від виконання даного обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи, а тому приходить до висновку про необхідність присудження аліментів на утримання дітей в розмірі 2833,00 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 1, 5 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць та відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved