Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до комунального підприємства «Телерадіокомпанія «Рудана» Криворізької міської ради (далі - ТРК «Рудана») та просять суд ухвалити рішення про зобов`язання відповідача опублікувати спростування недостовірної інформації. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що 24.02.2022 у місті Кривому Розі [PERSON] наголосив себе начальником військової адміністрації міста Кривого Рогу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зверталися до органів державної влади щодо законності створення військової адміністрації міста Кривого Рогу. 25.09.2022 позивач [PERSON] , як голова ПГО «Рух справедливий Кривбас», отримав з Офісу Президента України лист №41-01/1086 від 20.09.2022 за підписом заступника Глави Офісу Президента України Кирила Тимошенка, де вказувалося, що рішення про утворення Криворізької міської військової адміністрації Дніпропетровської області Главою Держави не приймалося. 09.12.2022 позивач [PERSON] звернувся до Міністерства юстиції України із запитом на інформацію щодо створення Криворізької міської військової адміністрації. 21.12.2022 позивач [PERSON] отримав лист №118825/ПІ-Ф 3423/7 1.2 від 15.12.2022, де було вказано, що рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування... Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації. На сьогодні Мін`юст не володіє інформацією щодо прийняття Президентом України рішення про створення Криворізької міської військової адміністрації та призначення її начальника. Таким чином, Президент України Володимир Зеленський не видавав Указу про створення Криворізької міської військової адміністрації Дніпропетровської області і не видавав Указу про призначення [PERSON] начальником Криворізької міської військової адміністрації Дніпропетровської області. Позивачі вважають, що існування Криворізької міської військової адміністрації, яку не створював Президент України, підриває конституційний лад і є фактично захопленням державної влади [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернули увагу на те, що на сайті [INFO] та на сторінці у Facebook: [INFO] , які є соц.мережами [INFO], з 26.02.2022 по 16.01.2023 ТРК «Рудана» щодня транслює інформацію, де вказує: «Рудана» ЦЕЙ ДЕНЬ» ВІДЕОСЮЖЕТИ» БРИФІНГ НАЧАЛЬНИКА ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КРИВОГО РОГУ [PERSON] за ...». Крім того, на телевізійному каналі ТРК «Рудана» щодня транслюються БРИФІНГИ НАЧАЛЬНИКА ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КРИВОГО РОГУ [PERSON], а у «біжучому рядку» оприлюднюється інформація про події у місті Кривому Розі за підписом: «начальник військової адміністрації [PERSON]». Позивачі стверджують, що ТРК «Рудана» поширила недостовірну інформацію щодо [PERSON] . 05.12.2022 позивач [PERSON] , як голова ПГО «РУХ «СПРАВЕДЛИВИЙ КРИВБАС», звернувся з заявою щодо розповсюдження недостовірної інформації про те, що [PERSON] є нібито очільником військової адміністрації Кривого Рогу, до [PERSON] , директора ТРК «Рудана», де просив: «1. вилучити з [INFO] - YouTube відео-ролік від [INFO], де показана особа у чорному одязі з чорною шапкою на голові, який був названий начальником Військової адміністрації Кривого Рогу - [PERSON]. 2. вилучити з щоденної інформації ТРК «Рудана» на «біжучому рядку» про те, що «начальник військової адміністрації є [PERSON]». 3. опублікувати спростування, що [PERSON] не є начальником військової адміністрації Кривого Рогу, які опублікувати у найближчому випуску. 4. Текст спростування надіслати на адресу: [ADDRESS] , e-mail: [INFO] , тел. [NUMBER] ». [INFO] о 17:27 з e-mail: « [INFO] [INFO] » на e-mail: [INFO] була отримана відповідь ТРК «Рудана», де було вказано: «№214 від 13.12.2022 Голові Правозахисної громадської організації «РУХ «СПРАВЕДЛИВИЙ КРИВБАС» [PERSON] повідомляємо, що Ваша заява від 05.12.2022 за №29а «щодо розповсюдження недостовірної інформації про те, що [PERSON] є нібито очільником військової адміністрації Кривого Рогу» розглянута: Відомості, викладені в заяві №29а від 05.12.2022 прийняті до уваги. Перший заступник генерального директора ТРК «Рудана» [PERSON]». Але після отримання листа №214 від 13.12.2022 ТРК «Рудана» продовжувала розповсюджувати недостовірну інформацію про те, що [PERSON] є очільником військової адміністрації Кривого Рогу на [INFO] та на Facebook [INFO] . 12.04.2023 о 13:06 позивач [PERSON] з e-mail: [INFO] звернувся до Незалежної медійної ради на e-mail: [INFO], де просив провести медійну громадську експертизу. 26.06.2023 на e-mail: [INFO] позивач [PERSON] з сайту: [INFO], отримав Висновок щодо матеріалів ТРК «Рудана», де було вказано, що Незалежна медійна рада вважає, що ТРК «Рудана» у своїх матеріалах, де [PERSON] титровано як «начальника військової адміністрації» міста, таким титруванням порушило друге речення пункту 6 та пункт 12 Кодексу етики українського журналіста, абзац 1 підпункту 2.1.1, абзац 1 підпункту 2.1.2, підпункт 2.7.2 та абзац 1 підпункту 2.12 редакційного статуту ТРК «Рудана». 11.08.2023 позивачі знову звернулися з заявою до [PERSON] , директора ТРК «Рудана», щодо спростування розповсюдженої недостовірної інформації про те, що [PERSON] є нібито очільником військової адміністрації Кривого Рогу, та виконання висновку Незалежної медійної ради від 26.06.2023 (вих. №68аа від 11.08.2023). 09.09.2023 на e-mail: [INFO] з e-mail: [INFO] надійшов лист №184 від 08.09.2023, де було вказано: «Розглянувши Вашу заяву від 11.08.2023 щодо «спростування розповсюдженої недостовірної інформації на підставі висновку Незалежної медійної ради», повідомляємо наступне... Відповідно до cт. 43 Закону України «Про медіа» визначено, що особа, яка вважає, що суб`єктом у сфері аудіовізуальних, друкованих або онлайн-медіа щодо неї було поширено відомості, які не відповідають дійсності (викладені неповно чи неточно) та принижують її честь, гідність чи ділову репутацію, має право вимагати спростування недостовірної інформації або реалізації права на відповідь... Оскільки у заяві від 11.08.2023 не наведено доказів того, що інформація, яка подається КП «ТРК «Рудана» КМР принижує особисту честь, гідність чи ділову репутацію заявників - [PERSON] або [PERSON] , то виконати вимоги, визначені в заяві від 11.08.2023 не вбачається можливим... Додатково повідомляємо щодо вимоги виконання висновків Незалежної медійної ради від 26.06.2023: відповідно до положення про Незалежну медійну раду, основними повноваженнями незалежної медійної ради є: надання незалежних експертних висновків за результатами розгляду скарг зацікавлених осіб щодо порушення засобами масової інформації у своїй діяльності законодавства України, міжнародного права, міжнародних стандартів з питань діяльності ЗМІ та журналістської етики провідних міжурядових та неурядових організацій... Обов`язковості виконання висновків незалежної медійної ради чинним законодавством України не встановлено». Позивачі [PERSON] та [PERSON] вважають, що ТРК «Рудана» не бажає виконувати норми Конституції та законів України у сфері надання інформаційних послуг громадянам України, розповсюджуючи недостовірну інформацію щодо того, що [PERSON] є начальником військової адміністрації Кривого Рогу. Тому просять суд зобов`язати ТРК «Рудана» опублікувати спростування «Рудана» ЦЕЙ ДЕНЬ» ВІДЕОСЮЖЕТИ» [PERSON] не є НАЧАЛЬНИКОМ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ КРИВОГО РОГУ» у найближчому випуску на телеканалі ТРК «Рудана», на сайті [INFO] та на сторінці Facebook [INFO], так як це є ДЕЗІНФОРМАЦІЄЮ. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 вересня 2023 року представником ТРК «Рудана» адвокатом Ліфшиць З.О. отримано копію позовної заяви з додатками. 09 жовтня 2023 року першим заступником генерального директора ТРК «Рудана» Темчуром О.С. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з тим, що позивачі не довели порушення їх особистих немайнових прав. Зауважив, що ТРК «Рудана» у своїй діяльності використовує інформацію з офіційних джерел, тому, в даному випадку, вважають, що позивачами не вірно обрано спосіб захисту права, не наведено жодного належного доказу щодо факту порушення їх прав, тому вважають, що позовна заява є безпідставною та неаргументованою, позовна заява не містить обґрунтованих доводів в частині порушення законодавства. 16 жовтня 2023 року позивачами подано до суду заяву щодо поданого першим заступником генерального директора ТРК «Рудана» Темчуром О.С. відзиву на позовну заяву, з якої вбачається, що позивачі вважають, що перший заступник генерального директора ТРК «Рудана» [PERSON] не є належним представником ТРК «Рудана», так як він не є генеральним директором ТРК «Рудана», він не є також членом виконавчого органу, іншою особою, уповноважену діяти від імені «ТРК «Рудана» відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Тому вважають, що [PERSON] не мав права підписувати відзив на позовну заяву. Суд вважає вказану заяву необґрунтованою, оскільки відповідно до інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, на [PERSON] покладені обов`язки щодо представництва ТРК «Рудана». Протокольною ухвалою від 23 жовтня 2023 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково, постановлено зобов`язати відповідача надати у наступне судове засідання, яке відбудеться 30 жовтня 2023 року о 10-30 годині, Статут ТРК «Рудана». 03 листопада 2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів до суду подано належним чином завірену копію Статут ТРК «Рудана». У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник ТРК «Рудана» адвокат Ліфшиць З.О. у судовому засіданні 23 жовтня 2023 року заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. 03 листопада 2023 року від першого заступника генерального директора ТРК «Рудана» Темчура О.С. до суду надійшло клопотання про розгляд судового засідання, призначеного на 09:00 годину 06 листопада 2023 року провести за відсутності представника відповідача, у задоволенні позовних вимог позивачів просить відмовити в повному обсязі. Вислухавши позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що листом №41-01/1086 від 20.09.2022 за підписом заступника Глави Офісу Президента України Кирила Тимошенка позивач [PERSON] , як голова ПГО «Рух справедливий Кривбас», 25.09.2022 отримав відповідь, що рішення про утворення Криворізької міської військової адміністрації Дніпропетровської області Главою Держави не приймалося; звернення скеровано для розгляду та вжиття відповідних заходів реагування до Служби безпеки України щодо перевірки можливих фактів отримання [PERSON] російського громадянства й вчинення ним відповідних кримінальних правопорушень (а.с. 13). 09.12.2022 позивач [PERSON] звернувся до Міністерства юстиції України із запитом на інформацію щодо створення Криворізької міської військової адміністрації. Листом №118825/ПІ-Ф 3423/7 1.2 від 15.12.2022 Міністерство юстиції України повідомило позивачу [PERSON] , що «…. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування... Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації. На сьогодні Мін`юст не володіє інформацією щодо прийняття Президентом України рішення про створення Криворізької міської військової адміністрації та призначення її начальника.» (а.с. 14). 11.08.2023 позивач [PERSON] , як голова ПГО «Рух справедливий Кривбас», та позивач [PERSON] , як співголова ГО «Криворізька асоціація учасників бойових дій та учасників АТО», звернулися із заявою до [PERSON] , директора ТРК «Рудана», щодо спростування розповсюдженої недостовірної інформації про те, що [PERSON] є нібито очільником військової адміністрації Кривого Рогу, та виконання висновку Незалежної медійної ради від 26.06.2023 (вих. №68аа від 11.08.2023) (а.с. 11). У відповідь на скаргу позивача [PERSON] . Незалежною медійною радою було складено Висновку щодо матеріалів ТРК «Рудана», згідно якого Незалежна медійна рада вважає, що ТРК «Рудана» у своїх матеріалах, де [PERSON] титровано як «начальника військової адміністрації» міста, таким титруванням порушило друге речення пункту 6 та пункт 12 Кодексу етики українського журналіста, абзац 1 підпункту 2.1.1, абзац 1 підпункту 2.1.2, підпункт 2.7.2 та абзац 1 підпункту 2.12 редакційного статуту ТРК «Рудана» (а.с. 15, 16). 09.09.2023 на e-mail: [INFO] з e-mail: [INFO] надійшов лист №184 від 08.09.2023, де було вказано: «Розглянувши Вашу заяву від 11.08.2023 щодо «спростування розповсюдженої недостовірної інформації на підставі висновку Незалежної медійної ради», повідомляємо наступне. КП «ТРК «Рудана» КМР здійснює свою діяльність відповідно до Статуту та діючого законодавства України. Відповідно до cт. 43 Закону України «Про медіа» визначено, що особа, яка вважає, що суб`єктом у сфері аудіовізуальних, друкованих або онлайн-медіа щодо неї було поширено відомості, які не відповідають дійсності (викладені неповно чи неточно) та принижують її честь, гідність чи ділову репутацію, має право вимагати спростування недостовірної інформації або реалізації права на відповідь. Оскільки у заяві від 11.08.2023 не наведено доказів того, що інформація, яка подається КП «ТРК «Рудана» КМР принижує особисту честь, гідність чи ділову репутацію заявників - [PERSON] або [PERSON] , то виконати вимоги, визначені в заяві від 11.08.2023 не вбачається можливим. Додатково повідомляємо, щодо вимоги виконання висновків Незалежної медійної ради від 26.06.2023: відповідно до положення про Незалежну медійну раду, основними повноваженнями незалежної медійної ради є: надання незалежних експертних висновків за результатами розгляду скарг зацікавлених осіб щодо порушення засобами масової інформації у своїй діяльності законодавства України, міжнародного права, міжнародних стандартів з питань діяльності ЗМІ та журналістської етики провідних міжурядових та неурядових організацій... Обов`язковості виконання висновків незалежної медійної ради чинним законодавством України не встановлено.» (а.с. 12). Положенням статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «По судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 роз`яснено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. Статтею 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, що є спеціальними способами захисту особистого немайнового права. У пунктах 9, 12 та 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, її недостовірність, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У силу положень пунктів 1, 5, 6 Постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», статтею 32 Конституції України (254к/96-ВР) передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до статей 94, 277 ЦК України (435-15) фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №522/16923/16 (провадження №61-29689св18). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачі, як на підставу задоволення позову посилаються на статтю 277 ЦК України, але при цьому вказують на те, що вони є споживачами інформаційних послуг, які виготовляє, зберігає та розповсюджує ТРК «Рудана», тому надання відповідачем недостовірної інформації, яка є дезінформацією, є порушенням їх немайнових прав. Суд не може погодитися з таким твердженням, оскільки статтею 277 ЦК України чітко визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, що є спеціальними способами захисту особистого немайнового права. Натомість позивачами [PERSON] та [PERSON] не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що поширена ТРК «Рудана» інформація порушує їх немайнові права або немайнові права членів їх родини, або якимось чином впливає на їх повсякденне життя. Навпаки судом достовірно встановлено з матеріалів справи та у судових засіданнях, що вказана інформація поширена про третю особу. Також суд звертає увагу на те, що у більшості випадків звернення позивачів до органів державної влади та до ТРК «Рудана», вони зверталися не як фізичні особи, особисті немайнові права яких порушені внаслідок поширення недостовірної інформації, а як представники громадських організацій. Тобто це ще раз підтверджує факт того, що позивачі діяли не задля захисту своїх особистих немайнових прав, що є підставою для звернення до суду з позовом про спростування недостовірної інформації в порядку ст. 277 ЦК України. З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки судом не встановлено наявності порушеного права, а саме порушення особистого немайнового права позивачів, крім того вони просять спростувати недостовірну інформацію, яка стосується третьої особи. Обрання позивачами неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові. За встановлених обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. При ухваленні рішення суд не розглядає та не бере до уваги заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо незаконного існування юридичної особи КП ТРК «Рудана» КМР з огляду на те, що дане питання не стосується предмету позову даної цивільної справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачам відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed