Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02 червня 2023 року надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що на адресу ДМр 16 червня 2021 року надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,010 га [ADDRESS] в оренду. За результатами перевірки, з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено реєстрацію права власності на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м., який складається з: №1 гараж, №2 підвал. Вказана земельна ділянка у користування будь-яких фізичних або юридичних осіб для будівництва не передавалась, у користуванні на законних підставах не перебувала. За вказаною адресою спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності, будь-яких цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами щодо спірної земельної ділянки не укладалось, рішенням уповноваженого органу на розпорядження земельною ділянкою про передачу її в оренду відповідачу не приймалося, відповідно, державна реєстрація речових прав на земельну ділянку не проводилась. Враховуючи викладене, порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста полягає у тому, що державна реєстрація права власності на гараж, розташований на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника Дніпровської міської ради на підставі неправомірних документів, порушує законне право територіальної громади на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю комунальної власності, а також майнові інтереси громадян в особі Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження землею, а тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом (а.с. 1-24). 20 червня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначила, що [PERSON] , як членом АК «Кукуруза» виплачено пайові та членські внески, у зв`язку із чим вона набула права власності на гараж № [NUMBER] , що був розташований в АК «Кукуруза» по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 12/12Г від 02 грудня 1998 року, виданої АГК «Кукуруза». Оформлення інших документів на підтвердження виникнення права власності на гараж [PERSON] на той час не здійснила. Тільки 26 травня 2021 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на гараж у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2368891512101. Для реєстрації права власності на гараж, як такий, що побудований до 05 серпня 1992 року, було подано технічний паспорт на гараж № [NUMBER] АК «Кукуруза» та довідку № 394 від 11 червня 2008 року, видану КП «Земград» ДМР. 30 серпня 2022 року, після реєстрації права власності на гараж, [PERSON] звернулась до позивача з відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, оскільки за публічними даними земельна ділянка, на якій розташований гараж, не була сформована, та, відповідно, був відсутній кадастровий номер. Проте позивач не надав ані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ані мотивованої відмови у його наданні, та тільки після спливу майже 2 років звернувся до суду із даним позовом. Крім того, позивач у позовній заяві вимагає усунення перешкод в нього у користуванні саме земельною ділянкою, яка, відповідно до приписів ЗКУ повинна мати, крім іншого, установлені межі та кадастровий номер. Та позивач не надає належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження доказів на підтвердження того, в користуванні якої саме земельної ділянки із зазначенням її кадастрового номеру відповідач створює перешкоди позивачу (а.с. 82-90). 27 липня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 109-123). 31 липня 2023 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких остання заперечувала проти обставин, викладених у відповіді на відзив та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 134-141). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 червня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. (а.с. 67-68). Згідно із вимогами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 05 червня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 69-70). Ухвалою судді від 05 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності (а.с. 71-72). Ухвалою судді від 05 червня 2023 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову (а.с.73-76). Ухвалою судді від 12 вересня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду (а.с.148). Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, в якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що згідно довідки від 02 грудня 1998 року № 12/12Г виданої головою Автогаражного кооперативу «Кукуруза», правління АК «Кукуруза» по вул. Дзержинського, 12Г даною довідкою підтверджує, що гараж № [NUMBER] передано у користування та власність члену кооперативу [PERSON] , 1978 року народження. Пайові та членські внески сплачені (а.с. 54). Згідно із відповіддю начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР від 05 листопада 2020 року № 16271 в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 31 грудня 2012 року не містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] (а.с. 53). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна: гараж, загальною площею 48 кв. м., опис: №1 гараж, № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] 25 травня 2021 року на підставі технічного паспорту серія та номер 106 від 06 червня 2018 року, виданого ФОП [PERSON] та довідки про адресу об`єкта, серія та номер 394, виданої 11 червня 2008 року Комунальним підприємством «Земград» (а.с. 34-35). 15 червня 2021 року [PERSON] звернулась до Дніпровської міської ради із клопотанням (вх. №36/3680 від 16 червня 2023 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,010 га, яка розташована в Соборному районі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Згідно листа директора Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 19 липня 2022 року № 3/7-223 Департаментом було розглянуто клопотання [PERSON] вх. №36/3680 від 16 червня 2023 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража по [ADDRESS] . Під час опрацювання зазначеного клопотання, доданих до нього документів і матеріалів, та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що підставою для державної реєстрації права власності вищевказаний гараж були технічний паспорт, серія та номер: 106, виданий 06 червня 2018 року, видавник ФОП [PERSON] ; довідка про адресу об`єктів, серія та номер: 394, виданий 11 червня 2008 року, видавник: Комунальне підприємство «Земград». Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту від 01 липня 2022 року вих. № 4/16-782, в архівних матеріалах Адресного плану міста інформація про довідку КП «Земград» від 11 червня 2008 року № 394 відсутні, адреса [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] ( [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ) офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній (а.с. 32). Із відповіді начальника Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вих. № 3/15-327 від 27 жовтня 2022 року вбачається, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній (а.с. 37). Згідно відповіді начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради вих. № 4/1-303 від 15 грудня 2022 року, відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік інформації про об`єкти будівництва та закінчені будівництвом об`єкти, у тому числі: документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт; документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та акту приймання-передавання документів від 27 жовтня 2016 року за вказаними у запиті критеріями пошуку відсутні відомості щодо видачі/реєстрації Управлінням документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] (а.с. 38-39). Відповідно до листа в.о. директора Департаменту по роботі з активами від 05 січня 2023 року вих. № 4/11-7 станом на 30 грудня 2022 року за результатами пошуку земельної ділянки за адресою: «по [ADDRESS] » у Інформаційній (автоматизованій) підсистемі «Фіскальний кадастр» МЗІС м. Дніпропетровська не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених мж міською радою та фізичними або юридичними особами (а.с. 40-41). Згідно із відповіддю заступника голови Державної інспекції архітектури та містобудування України від 12 січня 2023 року вих. № 305/04/13-23 у Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку «назва об`єкта будівництва будівництво гаражу № [NUMBER] по [ADDRESS] », «замовник будівництва [PERSON] », інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, станом на дату відповіді не виявлено (а.с. 42-44). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дніпровська міська рада, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є представницьким органом місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства України, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Нормами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкт владних повноважень, орган місцевого самоврядування - Дніпровська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу (далі - ЗК) України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки) виникає без реєстрації в силу спеціальних вимог закону. Виходячи із вимог статті 83 ЗК України презюмується належність земельних ділянок на території міста Дніпро територіальній громаді міста з визначенням їх власником Дніпровської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, І передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності. Нормами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу і до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі. Аналіз наведених норм свідчить про те, що прямий обов`язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію є встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства України. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/ отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13.1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, І зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З матеріалів справи встановлено, що право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: гараж, загальною площею 48 кв. м., опис: №1 гараж, № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] виникло на підставі технічного паспорту серія та номер 106 від 06 червня 2018 року, виданого ФОП [PERSON] та довідки про адресу об`єкта, серія та номер 394, виданої 11 червня 2008 року Комунальним підприємством «Земград». Відповідно до листа директора Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 19 липня 2022 року № 3/7-223 в якому зазначено, що відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Департаменту від 01 липня 2022 року вих. № 4/16-782, в архівних матеріалах Адресного плану міста інформація про довідку КП «Земград» від 11 червня 2008 року № 394 відсутні, адреса [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] ( [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ) офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній (а.с. 32). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що в даному випадку розпорядження про присвоєння такої адреси не приймалось. Щодо технічного паспорту № [NUMBER] виданого 06 червня 2018 року ФОП [PERSON] , в якості підстави набуття права власності на об`єкт нерухомості, слід зазначити наступне. Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень», що діяв на день внесення даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав, зокрема є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав. В свою чергу, за визначенням в затвердженій наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Так, аналізуючи вищевикладені норми, можна прийти до висновку, що технічний паспорт - це документ, який містить у собі основні відомості про об`єкт нерухомого майна. У технічному паспорті зазначаються, зокрема, такі характеристики об`єкту нерухомості як склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта. Якщо у будинку були перепланування, то зазначаються відомості про ті роботи, які проводилися, їх дату і наявність дозволу на проведення. Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно та не є тим документом, на підставі якого можливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а є документом який містить довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості. Відповідно до положень ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В свою чергу, внесення технічного паспорту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якості підстави для державної реєстрації порушує ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень». До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.09.2021 у справі № 280/5204/18, зокрема: «Колегія суддів звертає увагу, що за своєю правовою суттю технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомості, а тільки інформаційним і необхідним у випадку, зокрема, оформлення права власності після проведення капітального ремонту будівлі, реконструкції чи перепланування.Отже, технічний паспорт на будинок - це документ, який містить у собі основні відомості про об`єкт нерухомого майна. У технічному паспорті зазначаються, зокрема, такі характеристики будинку як склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта. Якщо у будинку були перепланування, то зазначаються відомості про ті роботи, які проводилися, їх дату і наявність дозволу на проведення.» Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: гараж, загальною площею 48 кв. м., опис: №1 гараж, № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі вищевказаних технічного паспорту та довідки, які в даному випадку не є документами, що підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, а отже вбачається, що право власності на об`єкт нерухомого майна у заявника виникло всупереч вимогам чинного законодавства. Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України (ст.ст. 13, 14), ст.ст. 78, 92, 93,102-1, 116, 118, 119, 123, 125, 126 ЗК України, ЦК України, а також інших законів. Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради. Отже, правовою основою виникнення права користування земельною ділянкою є рішення органу місцевого самоврядування. Таким чином, власником земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, земельна ділянка не передавалась будь-яким фізичним або юридичним особам ані у власність, ані у користування, що також підтверджується наданими позивачем відповідями (а.с. 32, 37, 38-39, 40-41). Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що нею, як членом АК «Кукуруза» виплачено пайові та членські внески, у зв`язку із чим вона набула право власності на гараж № [NUMBER] , що був розташований в АК «Кукуруза» по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 12/12Г від 02 грудня 1998 року, виданої АГК «Кукуруза», оскільки, як вбачається із матеріалів справи, жодних доказів того, що АК «Кукуруза» мав право будувати гараж № [NUMBER] на спірній земельній ділянці, а також доказів щодо введення такого гаражу в експлуатацію та реєстрацію права власності за АК «Кукуруза» суду надано не було. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 1, 2 ,3 статті 376 ЦК України). Зважаючи на наведене, дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, як власника земель, що належить до комунальної власності на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. Статтею 90 Земельного кодексу України встановлено: «власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом». - Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруда здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене, слід дійти до висновку, що земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню до стану, придатного для використання. За таких обставин, позовні вимоги Дніпровської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved