Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами ДКП «Луцьктепло», але оплату за послуги по теплопостачанню не здійснюють, у зв`язку з чим за період з листопада 2018 року по липень 2023 року утворилась заборгованість у сумі 32 020,71 грн. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00грн. 22 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачі у встановлений строк відзив на позов не подали. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей Реєстру Луцької міської територіальної громади, інформації підрозділу УДМС України у Волинській області та Єдиного державного демографічного реєстру відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11-14). Так, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно зі ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена, зокрема у постанові ВП ВС від 07.07.2020 №712/8916/17. Статтями 67,68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. За період з листопада 2018 року по липень 2023 року позивач надав послуги по теплопостачанню, які відповідачами не оплачувалися, і заборгованість склала 32 020,71 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Будь-яких, доказів, заперечень відповідачами до суду надано не було. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачам не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачами не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по сплаті послуг по оплаті послуг по теплопостачанню, чим порушено норми чинного законодавства. Розрахунок вартості послуг по теплопостачанню за адресою споживачів проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства та відповідачами не спростований. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved