Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач свій позов мотивує тим, що рішенням суду від 02.11.2022 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 4.03.2020 року і до досягнення ними повноліття. Позивач на виконання рішення суду отримав виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. У відповідача за період з 04.03.2020 по 31.08.2023 в зв`язку з невиконанням рішення суду утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 163165,37 грн., відтак позивач просить стягнути пеню, що становить 49655,48 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2019 рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/23720/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 04.12.2019 і до моменту досягнення дитиною повноліття. 02.11.2022 рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/4341/20 припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9.04.2019 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 4.03.2020 року і до досягнення ними повноліття. 18.01.2023 на виконання рішення суду видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. Однак, відповідачем, за період з березня 2020 року по липень 2023 рік включно згідно розрахунку заборгованості від 15.09.2023, здійсненого головним державним виконавцем Дарницького ВДВС ЦМУ МЮ (м. Києва) Данилюк О.Б., не було здійснено жодного платежу за вказаним вище судовим рішенням, що обумовило загальну заборгованість станом на 01.01.2023 в розмірі 163165,37 грн. Оплата здійснена боржником в розмірі 4318,50 грн. у серпні 2023 року. Розмір заборгованості в судовому порядку відповідачем не оскаржувався. Стаття 196 цього Кодексу передбачає право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом цієї норми обов`язковою умовою для стягнення пені є наявність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні заборгованості за аліментами. Зі змісту рішення суду про стягнення аліментів вбачається, що розгляд справи відбувся без присутності відповідача. З позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного становища Відповідач не звертався і жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у виникненні заборгованості, не надав. Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді встановленої законом неустойки (пені). Відповідно до висновків Верховного Суду України, сформульованих у рішеннях за результатами розгляду цивільних справ про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, пеня нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується. Розмір пені за кожним місячним платежем розраховується по формулі: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати, та помножити та 1 відсоток. Отже враховуючи, що за період з 04.03.2020 по 31.08.2023 в зв`язку з невиконанням рішення суду утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 163165,37 грн., позивач має право на стягнення пені з відповідача в розмірі 1% за прострочення сплати аліментів в розмірі 49655,48 грн. На наявність обставин, які відповідно до частини 2 статті 196 Сімейного кодексу України можуть бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, відповідач не посилався і доказів на підтвердження їх існування не надав. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. З викладеного,

Outcome: approved