Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

26.07.2023 представник позивача звернувся із зазначеним позовом до суду, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги в сумі 28627,18 грн. У подальшому позовні вимоги було зменшено та заявлено до стягнення суму у розмірі 20627,18 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] зареєстрований та проживає в кімнаті [ADDRESS] ,\~який перебуває\~на балансі\~НГВУ «Охтирканафтогаз»\~ПАТ «Укрнафта»\~та послуги\~з обслуговування\~даного житлового\~фонду (гуртожитку)\~надаються мешканцям\~адміністративно-господарською\~групою Охтирського\~регіону НГВУ\~«Охтирканафтогаз» ПАТ\~«Укранфта».\~Розрахунки за\~житлово-комунальні\~послуги проводяться\~мешканцями даного\~житлового фонду\~безпосередньо з\~НГВУ «Охтирканафтогаз»\~за виставленими\~рахунками у\~встановлені строки.\~Так за\~період з\~01.01.2020\~по 01.12.2021\~боржнику [PERSON] було проведено нарахування плати за проживання у гуртожитку та житлово-комунальні послуги у сумі 49298,94 грн., що була частково сплачена у даний період в розмірі 22852,20 грн., а також за рахунок граничної норми витрат на оплату комунальних послуг для громадян, які відповідно до законодавства мають пільги або користуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг, проведено оплату наданих житлово-комунальних послуг у сумі 2092,22 грн. У зв`язку з не проведенням відповідачем [PERSON] розрахунку у повному обсязі за виниклою сумою заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги 22.12.2020 та 13.01.2022 Охтирським міськрайонним судом Сумської області було винесено судові накази про стягнення зазначеної заборгованості в розмірі 19632,55 грн. та 19146,83 грн. відповідно, які в подальшому були скасовані судом. За даними акту звірки розрахунків сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] за період з 01.01.2020 по 01.12.2021 становить 20627,18 грн, яка в добровільному порядку не відповідачем не сплачується, що і стало підставою для звернення до суду. 03.08.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. У визначений\~судом строк\~від відповідача\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~він просив\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог,\~посилаючись на\~їх безпідставність.\~Відповідач зазначає,\~що наданий\~представником позивача\~розрахунок за\~період з\~01.01.2020\~по 30.11.2021\~не відповідає\~фактичним обставинам\~справи,\~оскільки не\~включає сплачені\~відповідачем грошові\~кошти в\~рахунок оплати\~за отримані\~житлово-комунальні\~послуги.\~У зв`язку\~з викладеним\~загалом за\~вказаний період\~позивачем необгрунтовано\~нараховано [PERSON] \~плату за\~комунальні послуги\~в розмірі\~16206,62\~грн.\~Відповідач вказує\~на те,\~що наявними\~та допустимими\~доказами по\~справі,\~долученими до\~позовної заяви,\~не доведено\~розмір позовних\~вимог на\~суму,\~вказану в\~розрахунку заборгованості\~від 14.07.2023. Крім того позивач подав заяву про застосування строків позовною давності до позовних вимог за період 01.01.2020 по 25.07.2020, оскільки позивач не просить суд поновити строк позовної давності за вказаний період та не наводить поважних причин його пропуску. 04.09.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначається про необґрунтованість тверджень відповідача. Так розрахунки за житлові та житлово-комунальні послуги мешканцями гуртожитку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,проводяться\~безпосередньо з\~НГВУ «Охтирканафтогаз»\~ПАТ «Укрнафта»\~за виставленими\~підприємством рахунками\~(платіжна\~квитанція)\~в установлені\~строки.\~Відповідно до\~рахунків,\~які кожного\~місяця виставляються\~бухгалтерією підприємства\~та надаються\~мешканцям гуртожитку\~до оплати\~встановлено строк\~проведення розрахунків\~за отримані\~житлові та\~житлово-комунальні\~до 26\~числа наступного\~місяця.\~Тобто оплата\~за спожиті\~послуги проводиться\~за сумою,\~зазначеною у\~рахунку станом\~на перше\~число кожного\~поточного місяця\~на вказаний\~у платіжній\~квитанції розрахунковий\~рахунок підприємства.\~Таким чином,\~відповідно до\~рахунку,\~наданому відповідачу\~у січні\~2020\~року,\~сума до\~сплати станом\~на 01.01.2020\~становила 2180,44\~грн.,\~при цьому\~у даному\~рахунку також\~відображалася сума\~нарахувань за\~поточний місяць.\~Відповідно до\~банківської виписки\~по підприємству\~за 21.01.2020\~відповідачем було\~проведено оплату\~житлових та\~житлово-комунальних\~послуг у\~сумі 2000\~грн.\~на рахунок\~підприємства,\~відкритий у\~АК «Південний»\~без зазначення\~періоду проведення\~оплати.\~Таким чином\~дані відображені\~позивачем у\~довідці №\~01/01/11/06/01/02/04/30\~від 14.07.2023\~є актуальними,\~обґрунтованими та\~підтверджуються виставленими\~рахунками.\~ Представник\~позивача вказував\~також на\~те,\~що щомісячне\~нарахування плати\~за отримані\~житлові та\~житлово-комунальні\~послуги проводиться\~мешканцям гуртожитку\~бухгалтерською службою\~підприємства у\~відповідності до\~кількості осіб\~зареєстрованих у\~даному житловому\~приміщенні.\~Станом на\~01.01.2020\~у житловому\~приміщенні за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~були зареєстровано\~відповідач [PERSON] \~та його\~дочка [PERSON] . Відповідно до\~акту від\~03.02.2020\~ «Про\~встановлення факту\~проживання (не\~проживання)\~у кімнатах\~гуртожитку ОНГВУ\~зареєстрованих осіб»\~встановлено,\~що у\~вищевказаному житловому\~приміщенні фактично\~проживає чотири\~особи:\~окрім зареєстрованих\~осіб також\~проживали дружина\~відповідача та\~їх неповнолітній\~син.\~З огляду\~на викладене відповідачу було\~проведено донарахування\~на двох\~осіб,\~що не\~були зареєстровані\~в гуртожитку\~НГВУ «Охтирканафтогаз»\~ПАТ «Укрнафта»,\~але фактично\~проживали та\~користувалися послугами.\~Інформація щодо\~проведення бухгалтерською\~службою підприємства\~донарахування плати\~за житлово-комунальні\~послуги була\~своєчасно доведена\~відповідачу та\~відповідним чином\~відображена у\~рахунку \~за лютий\~місяць 2020\~року.\~Натомість наданий\~відповідачем документ\~про проведення\~оплати за\~спожиті послуги\~у сумі\~570,75\~грн.\~у березні\~2020\~року не\~відповідає вимогам\~щодо належності\~та допустимості\~доказів у\~справі,\~визначених нормами\~ЦПК України,\~оскільки така\~оплата була\~здійснена на\~розрахункові реквізити\~закриті 25.01.2020,\~а отже\~твердження відповідача\~щодо перерахування\~останнім грошових\~коштів у\~сумі 570,75\~грн.\~на розрахунковий\~рахунок позивача\~є безпідставними\~та необґрунтованими.\~Щодо заяви\~про застовуванн\~строків позовної\~давності представник\~позивача зазначила,\~що позов\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~період з\~01.01.2020\~по 30.11.2021\~подано до\~суду в\~межах строку\~позовної давності,\~визначеної ст.\~256\~ЦК України,\~оскільки вчинення\~відповідачем дій\~з оплати\~житлових та\~житлово-комунальних\~послуг у вказаний період свідчить про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку, і як наслідок, переривання перебігу позовної давності. Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог із зазначених у відзиві підстав, вважали, що наразі відсутня заборгованість зі сплати комунальних послуг, тому просили у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. Так згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2012 та Витягу про державну реєстрацію прав від 02.04.2012 за № 33687187 будівля гуртожитку з підвалом за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності ПАТ «Укрнафта» (а.с. 9). З позовної заяви вбачається, що зазначений гуртожиток знаходиться на балансі НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», що відповідачем не спростовувалося. Відповідно до ордеру №10, виданого на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету НГВУ «Охтирканафтогаз» від 01.03.2005, працівнику підприємства [PERSON] та двом членам його сім`ї було надано право на заняття кімнати [ADDRESS] у гуртожитку по [ADDRESS] , з правом проживання на час роботи наймача в НГВУ «Охтирканафтогаз» (а.с. 10). Згідно з довідкою (виписка з домової книги про склад сім`ї) № 147 від 19.07.2023 наймач [PERSON] постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2023 по справі № 583/4652/20, провадження № 2-с/583/27/23 частково задоволено заяву [PERSON] , скасовано судовий наказ Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2020 у справі № 583/4652/20, провадження № 2-н/583/457/20 за заявою ПАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості по платі за житлові та житлово-комунальні послуги в сумі 19632,55 грн. та судових витрат в сумі 210,22 грн. Заяву [PERSON] в частині повороту виконання судового наказу по справі № 583/4652/20 повернуто заявнику без розгляду (а.с. 7). Крім того, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2023 по справі № 583/5261/21, провадження № 2-с/583/28/23 частково задоволено заяву [PERSON] , скасовано судовий наказ Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021 у справі № 583/5261/21, провадження № 2-н/583/10/22 за заявою ПАТ «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості по платі за житлові та житлово-комунальні послуги в сумі 19146,00 грн. та судових витрат в сумі 210,22 грн. Заяву [PERSON] в частині повороту виконання судового наказу по справі № 583/5261/21повернуто заявнику без розгляду (а.с. 8). З наведеного вбачається, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг, що регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно\~вимог ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За приписами ст.\~67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.\~68\~Житлового кодексу\~України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п. 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498 наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, серед іншого, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 15 Примірного положення про користування гуртожитками плата за проживання у гуртожитку включає: - витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); - інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Обов`язки споживача та виконавця комунальних послуг визначені статтями 7,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальні послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону), а обов`язком виконавця комунальних послуг є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Отже, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №12-153гс18. З огляду на викладене вбачається, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, споживав надані йому послуги, однак не проводив у повному обсязі оплату за їх споживання, в результаті чого за відповідачем утворилася заборгованість, що на час розгляду справи судом не погашена. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. За нормами\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як встановлено судом, відповідач зобов`язаний щомісяця здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги, а відтак вказані зобов`язання відповідача виникали щомісяця. При цьому плата за послуги повинна була вноситися не пізніше 26 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто з 27 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці житлово-комунальних послуг, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Пунктом 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу п. 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02.04.2020. Положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» №211від 11.03.2020 установлено на всій території України карантин з 12.03.2020, який неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 26.07.2023, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з 01.01.2020 по 01.12.2021. З наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості за спірний період спливла після введення карантину, а тому на неї поширюється дія п. 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~щодо продовження строку позовної давності, у зв`язку з чим вимоги за заявою відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягають. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 679/1136/21, про що викладено у постанові від 07.09.2022. Відповідно до наданої позивачем довідки № 01/01/11/06/01/02/04/30 від 14.07.2023 за [PERSON] за період із січня 2020 року по листопад 2021 року утворилася заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 28627,18 грн. (а. с. 13). Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач посилається на те, що при проведені розрахунку заборгованості за житлові та житлово-комунальні послуги позивачем не було враховано фактично проведену ним оплату у спірний період. Разом з\~тим,\~з наданого\~представником позивача\~акту звірки\~розрахунків по\~сумі заборгованості\~за період\~з 01.01.2020\~по 01.08.2023\~вбачається,\~що вказані\~позивачем в\~рахунок погашення\~заборгованості,\~що виникла\~за період\~з 01.01.2020\~по 01.12.2021,\~зараховано проведену\~відповідачем оплату\~наданих житлово-комунальних\~послу на\~загальну суму\~30852,20,\~натомість нараховано\~заборгованість на\~загальну суму\~49298,94\~грн. Таким чином, заборгованість за період з 01.01.2020 по 01.12.2021, які підлягає стягненню з відповідача, складає різницю між сумою нарахованої плати за житлово-комунальні послуги та проведеним відповідачем розрахунком та становить 18446,70 грн. Разом з тим судом не враховується до суми заборгованості, пред`явленої до сплати відповідачу, борг, що виник на початок спірного періоду, а саме до 01.01.2020, оскільки позивачем ставиться вимога про стягнення заборгованості саме за період з 01.01.2020, отже він не є предметом вказаного спору. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача 1447,84 грн. пропорційно до задоволених вимог (64,44 %).

Outcome: partial