Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім`я розпалась і примирення неможливе. Посилається в заяві на те, що 25 грудня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя, виховання дитини та введення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні відносини фактично припинені. Подружжя дійшло до спільної згоди, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За взаємною згодою дитина буде проживати разом з матір`ю. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 18 вересня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. 09 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача, в якому він проти розірвання шлюбу не заперечує. Однак питання щодо визначення місця проживання дитини має вирішуватись виключно на основі найкращого забезпечення її інтересів. З твердженням позивача про те, що між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання дитини не погоджується. Вважає, що місце проживання спільного сина має бути визначене судом з урахуваннямм інтересів та думки дитини. Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. Повернуто матеріали зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком, заявникові. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 2012 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом №900. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Різні погляди на життя та суперечки призвели до розпаду сім`ї. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо. Шлюб існує формально. Всі інші доводи сторін, які наведені у позовній заяві та відзиві на позов суд не бере до уваги, адже такі не стосуються предмету доказування. Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення спору суд не встановив. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.

Outcome: approved