Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 07.12.2022 року відносно позивача інспекторами УПП у Львівській області ДПП складено протокол серії ААД № 141026 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 05.04.2023 року Залізничним районним судом м. Львова у судовій справі 462/7188/22 винесено постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 11.04.2023 року вказана постанова суду набрала законної сили та з вказаного моменту у позивача виникло право на відшкодування шкоди в розмірах та порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів які здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» згідно правового висновку, викладеного у Постанові ВС від 07.09.2022 № 289/2110/21. Позивач вказує, що складення 07.12.2022 року відповідачем адміністративного протоколу призвело до значних душевних хвилювань, поганого самопочуття позивача, порушення звичайного ритму його життя, нераціонального витрачання життєвого часу, а також тимчасового обмеження 07.12.2022 року (в день складання адміністративного протоколу) свободи пересування, ініціювання службового розслідування (з підстав складання стосовно позивача матеріалів адміністративної практики), що, як наслідок, призвело до накладення 22.12.2022 року на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення [PERSON] 28.12.2022 року з публічної служби, що у сукупності усіх обставин завдало позивачеві моральної шкоди. Більш того, 07.12.2022 року мало місце протиправне примушення відповідачем (в особі УПП у Львівській області ДПП) до проходження позивачем огляду на стан сп`яніння, без наявності на те письмового направлення [PERSON] на освідування (огляд) до медичного закладу. З цього позивач вбачає порушення, допущені відповідачем в особі УПП у Львівській області ДПП, вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, у якій йдеться, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Зважаючи на викладене, просить стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] 1 000 (одну тисячу) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями/рішеннями посадових осіб Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. Ухвалою судді Франківського районного суд м. Львова від 14.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 31.08.2023 року представником відповідачів - Управління патрульної\~поліції у\~Львівській області\~Департаменту патрульної\~поліції та\~Департаменту патрульної\~поліції подано\~до суду\~відзив на\~позовну заяву.\~Зазначає,\~що необхідною\~умовою для\~притягнення держави\~до відповідальності\~за дії,\~бездіяльність органу\~державної влади\~у вигляді\~стягнення шкоди\~є наявність\~трьох умов:\~неправомірні дії\~цього органу,\~наявність шкоди\~та причинний\~зв`язок\~між неправомірними\~діями і\~заподіяною шкодою.\~Наявність цих\~умов в\~межах розгляду\~цивільної справи\~має довести\~позивач,\~який звернувся\~з позовом\~про стягнення\~шкоди.Огляд особи , яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не є прийнятим рішенням поліцейського, а лише вичерпним заходом забезпечення провадження в справі про адміністративні правопорушення, в даному випадку справи про адміністративне правопорушення, яка не відбулась. Вважає, що саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про заподіяння особі моральних страждань, адже після цього відбувається розгляд самої справи, в межах якого і повинна бути встановлена істина. Прохання позивача стягнути моральну шкоду вважає безпідставним, оскільки таке не має під собою жодного правового підґрунтя. Доводи, наведені позивачем в обґрунтування завдання йому моральної шкоди, не підтверджуються жодними фактичними даними, а ґрунтуються тільки на власних домислах сторони позивача, тому представник відповідачів проситт у задоволенні позову відмовити. 19.09.2023 року представником відповідача - Державної казначейської служби України подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідачем у справі є Держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Таким органом у цій справі є відповідний орган патрульної поліції (дії/бездіяльність якого на думку позивача, спричинили йому моральні страждання, заподіяли моральну шкоду). Позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії/бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Дана позиція підтверджена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2020 року по справі №312/262/18. А тому, представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі у зв`язку з необгрунтованістю таких. У судовому засіданні позивач та його представник просили позовні вимоги задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідачів - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглядати за його відсутності. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимоги. Судом встановлено, що 07.12.2022 року відносно позивача інспекторами УПП у Львівській області ДПП складено протокол серії ААД № 141026 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05.04.2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Як вбачається із наказу ГУНП у Львівській області від 22.12.2022 року № 3611, позивача [PERSON] звільнено зі служби в органах поліції за грубе порушення службової дисципліни. Позивач стверджує, що незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності завдало йому моральних страждань, які полягають у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з діями та прийнятим рішенням працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, що вчинені 07.12.2022 року, а саме: безпідставні звинувачення інспектора, що позивач ніби-то керував автомобілем в стані сп`яніння та порушив вимоги ПДР, безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і, як наслідок, звільнення його зі служби в поліції. Положеннями\~статті 56\~Конституції\~України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Також на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини 1\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. За приписами п. 3\~Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~31\~березня\~1995\~року\~№4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У свою чергу, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 у справі №464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі №750/6330/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, частиною 2 статті 21 КАС України\~передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. При цьому, безпосередньою підставою для відшкодування моральної шкоди чинним законодавством передбачено наявність винних або протиправних дій чи бездіяльності відповідача. У даній справі підставою для відшкодування шкоди є складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по якому закрито судом у зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18). Як встановлено судом, внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 141026 від 07.12.2022 року позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала в душевних переживаннях, порушенні звичайного ритму життя через необхідність участі в судових засіданнях по розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та захисту від пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.130 КУпАП, для чого знадобився певний час, більше того, складання протоколу за звинуваченням позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, якого він не скоював, зумовило звільнення [PERSON] з посади дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та, відповідно, потребу у вжитті позивачем заходів для поновлення на роботі, для чого позивачем було ініційовано окремий судовий процес, в рамках якого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 року у справі №380/598/23 [PERSON] було поновлено на посаді та визнано протиправним наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення і звільнення, які грунтувалися на факті складення щодо [PERSON] адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з тим, з урахування принципу справедливості та співмірності суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 1000 грн. 00 коп., що слід вважати виваженою, розумною та справедливою сатисфакцією душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у даному випадку провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved