Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Замковенко В.М., повноваження якого підтверджуються ордером від 30.08.2023 року серії СА № 1063195, звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом за змістом якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 29340, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості за кредитним договором AG4334103 від 01.12.2019 року в розмірі 18 499 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 29340 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 18 499 грн., та в подальшому на підставі даного виконавчого напису 17.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем відкрито виконавче провадження № 67556268, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 18 499 грн. Позивач мотивує незаконність оскаржуваного виконавчого напису винесенням його з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство передбачало можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, та виключно щодо безспірної заборгованості. Ухвалою суду від 08.09.2023 року відкрито провадження в даній справі та постановлено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191-193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачем 21.09.2023 року отримано ухвалу про відкриття провадження в даній справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2025103285704, однак ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про проведення розгляду справи за судовому засіданні, ні інших клопотань від імені представників відповідача до суду не надходило. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. 19.09.2023 року отримано ухвалу про відкриття провадження в даній справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2025103285720, однак письмових пояснень щодо позову до суду ним не подано. Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О. надіслано ухвалу про відкриття провадження в даній справі та примірник позовної заяви з додатками, однак було повернуто до суду в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, встановлено, що наказами Міністерства юстиції України від 09.02.2023 року № 560/5, від 13.02.2023 року № 231/6 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видного на ім`я Бригіди Володимира Олександровича , та припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., відповідно. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, то, відповідно до положень ч.ч. 13, 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 23.09.2021 року на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором від 01.12.2019 року № AG4334103, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» (код ЄДРПОУ 41350844), заборгованості за період з 24.11.2019 року по 06.08.2021 року на загальну суму 17 849 грн. 00 к., з яких: 11 000 грн. 00 к. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 849 грн. 00 к. - прострочена заборгованість за процентами, а також витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн., який зареєстровано в реєстрі за № 29340. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 17.11.2021 року на підставі оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 67556268 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 18 499 грн. 00 к. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Законом України «Про нотаріат» та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік). За змістом п. 2 Переліку, який доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, здійснюється за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас вказану постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року та постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020 року, визнано незаконною та нечинною, як наслідок, з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Таким чином, вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 23.09.2021 року оспорюваного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] боргу, який не є безспірним, за договором про надання фінансового кредиту від 01.12.2019 року № AG 4334103, здійснено без додержання порядку вчинення даної нотаріальної дії та за відсутності достатніх правових підстав. При цьому, зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що заборгованість [PERSON] перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» виникла з 24.11.2019 року, хоча сам договір № AG4334103 укладено лише 01.12.2019 року, що ставить під об`єктивний сумнів реальність відомостей щодо такої заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 к., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 31.08.2023 року № 9316-4345-1561-9076. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї [PERSON] понесено судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Замковенка В.М. у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн., у зв`язку з чим останнім вказано у позовній заяві про стягнення їх з відповідача на користь [PERSON] . На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивачем долучено копії договору від 08.08.2023 року б/н, предметом якого є надання професійної (правничої) допомоги у цивільному провадженні за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у вигляді представництва її інтересів; квитанції від 15.08.2023 року б/н на загальну суму 5 000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 09.04.2012 року № 471. Враховуючи ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки представником відповідача відповідне клопотання не заявлялось, а тому наявні підстави для його стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved