Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У червні 2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги посилається на те, що у вересні 2021 року він дізнався про те, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Данченко Олегом Миколайовичем було відкрито виконавче провадження № 66043483 від 09.07.2021 року за виконавчим написом № 4026 від 23 липня 2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. У Постанові про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 4026 від 23.07.2020 року з нього, як з боржника, виконавець стягував заборгованість на загальну суму 15319,52 грн., на користь ТОВ «Фінпром маркет». Державний виконавець на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса арештував всі його банківські картки та майно. Вважає виконавчий напис №4026 від 23.07.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. незаконним та таким, що не підлягає виконанню та зазначає наступне. В оспорюваному написі зазначено, що нібито він укладав кредитний договір № 401483985 від 24 липня 2013 року з ПАТ «Альфа Банк», потім нібито 10 жовтня 2016 року ТОВ «ПАТ Альфа Банк» уклало договір факторингу та відступило право вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», чим здійснив подвійне стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, що є протизаконним. Можливо відповідач приховав від нотаріуса той факт, що по даному кредитному договору між сторонами триває багаторічний судовий спір і на даний час є вже рішення суду. Вищевказане повністю спростовує безспірність зазначеної у виконавчому написі заборгованість, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Крім того, розрахунок розміру невиконаного зобов`язання за кредитним договором 30055/07/19-2, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без врахування його думки та позиції, всупереч рішенню Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Відповідач із заявою про здійснення виконавчого напису звернувся лише у 2020 році, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, оскільки вимога про дострокове виконання зобов`язання була надіслана йому в лютому 2015 року за №2612/12. Нотаріус не повідомив боржника про те, що до нього звернувся відповідач з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача). Також його не було повідомлено стягувачем про зміну кредитора й про факт уступлення права вимоги. Не відомо, хто, де і коли уступив ці права ТОВ «Дата Майншг Груп», оскільки стягувачем в судовому процесі вже був представник Фонду гарантування вкладів. Виходячи з викладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 4026 від 23.07.2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року вищевказаний позов було передано у моє провадження. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомлення) сторін. Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено повністю: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу № 4026, виданого 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 15319,52 грн., у виконавчому провадженні № 66043483 від 09.07.2021, яке відкрито державним виконавцем Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Олегом Миколайовичем. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача до суду заяву в якій просила позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не представили. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність належним чином повідомлених сторін, представників та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 23 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 4026, яким запропоновано стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6265,80 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією у розмірі 1103,72 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею у розмірі 7900,00 грн., плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., що становить загальну суму 15319,52 грн. Згідно із п. 4\~ст. 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 89\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис повинен містити дату його вчинення (рік, місяць, число), найменування посади, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно із п. п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~(далі\~Перелік), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Спірний виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 Переліку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254\~КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї дати законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Крім того, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису редакція Переліку не передбачала можливості стягнення заборгованості в безспірному порядку на підставі угоди, яка укладена в письмовій формі. Так, згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди. Доказів того, що кредитний договір між [PERSON] та первісним кредитором був укладений у нотаріальній формі, суду не надано. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відтак, суд виходить з того, що нотаріальна форма кредитного договору не дотримана, що є самостійною і достатньою підставою для визнання оскаржуваного виконавчого напису недійсним. Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд констатує, що в момент вчинення виконавчого напису від 23.07.2020 року, за реєстр. № 4026, були відсутні правові підстави для одержання виконавчого напису, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Отже, процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Доказів надсилання повідомлень [PERSON] про необхідність виконання основного зобов`язання, матеріали справи не містять, а отже нотаріусом всупереч вимогам підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинено виконавчий напис за відсутності повідомлення боржника про порушення основного зобов`язання та необхідність добровільного повернення суми позики протягом 30 днів із дня отримання відповідного повідомлення. У частині першій статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Кредитна заборгованість виникла у 2015-му році, проте нотаріусом не перевірено, коли виникло право вимоги у стягувача ТОВ «Фінпром Маркет», а також не з`ясовано, скільки минуло часу з дня виникнення права вимоги, що є передумовою вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання документів на підтвердження безспірної заборгованості. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі: чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, зокрема чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Проте заборгованість, яку пропонується стягнути з відповідача, не має ознак безспірності, оскільки по-перше, така заборгованість не визнається [PERSON] , по друге, для нарахування пені та комісій спливли встановлені законом строки спеціальної позовної давності, що унеможливлює нарахування таких складових заборгованості; по-третє, заборгованість є простроченою і проблемною, з моменту виникнення права вимоги вочевидь минуло більше ніж 3 роки, тому кредитор втрачає право вимагати повернення боргу. Наведені обставини у сукупності вказують на те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною, однак нотаріус такі факти належним чином не перевірив, тому видача виконавчого напису є передчасною. Таким чином, з огляду на те, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису від 23.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., за реєстр. № 4026, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 15319,52 грн., таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подачу позову в розмірі 1 073, 60 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved