Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 11.09.2015 з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 300 грн щомісячно. Даний розмір аліментів є недостатній для забезпечення щоденних потреб дитини. Після призначення аліментів відповідач працевлаштувався, що свідчить про покращення його матеріального стану, а тому має змогу сплачуватим аліменти в частці від доходу (заробітку). Оскільки покращився майновий стан відповідача, а тому просить змінити спосіб стягнення та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частина від його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заееречує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив позивач. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Із дослідженого судом рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.11.2015 встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 27.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що після ухвалення вищенаведеного рішення суду, [PERSON] працевлаштувався та проходить службу у ВЧ А4667, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Наведене свідчить про те, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, змінився його матеріальний стан, тобто значно покращився, що дає можливість відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, за змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із батьків дитини, може бути поданий позов про збільшення, або зменшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охоронудитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного ісоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини значно покращився матеріальний стан відповідача, відповідач не надав суду доказів, що на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, дружина, а тому суд приходить до висновку, що з метою найкращого забезпечення інтересів дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та стягувати з відповідача аліменти в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved