Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем з 11.02.2010 року по 20.06.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі.\~ Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач ще до розірвання шлюбу перестав приймати участь в матеріальному утриманні доньки, не цікавився\~ її\~ життям та здоров`ям,\~ в лютому 2011 року позивач\~ звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.\~ Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.05.2011 року\~ з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, з 10.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що\~ вказане рішення суду відповідач виконує, але індексації суми жодного разу не було проведено, з часу окремого проживання, тобто з лютого 2011 року відповідач жодної додаткової участі у вихованні та\~ утриманні дитини не приймає, останній раз бачив доньку коли їй було півтора року. Позивач просила врахувати, що її матеріальне становище з 2011 року, тобто з дня присудження аліментів, погіршилось внаслідок карантину, воєнного стану, а оскільки дитина росте, то і її потреби на даний час також зросли. Крім того в дитини було виявлено вроджену ваду серця, багато коштів позивач витрачає на лікування і всебічний розвиток дитини. Позивач зазначає, що на даний час законодавством змінений мінімальний розмір аліментів та сплата аліментів в розмірі 400 грн. на дитину, порушує права дитини,\~ а тому позивач просить суд змінити спосіб і розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.05.2011року\~ на утримання дитини,\~ з\~ твердої грошової суми в розмірі 400 грн.\~ на\~ -\~ 1 / 4 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач позов визнав частково та\~ в судовому засіданні зазначив, що докази про стан здоров`я дитини є неналежними. Відповідач зазначив, що ніхто не ставив його до відома про захворювання доньки, а тому [PERSON] ставить під сумнів довідку про стан здоров`я дитини. Відповідач пояснив, що [PERSON] перешкоджає йому спілкуватися з донькою, а тому він не обізнаний ні про здоров`я, ні про потреби дитини. Були випадки, коли позивач відмовлялася від аліментів та повертала їх. Відповідач вказав, що на даний час його матеріальний стан не покращився, він\~ не працює, за станом здоров`я не взмозі працювати, не має доходу, та сам перебуває на утриманні родичів.\~ При цьому, відповідач не заперечив змінити розмір аліментів на дитину, визначивши їх в твердій грошовій сумі в 1000 грн. Ухвалою судді від 06.10.2023 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного провадження (а.с.21). Заслухавши в судовому засіданні пояснення\~ сторін,\~ дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва\~ про народження дитини серія [NUMBER] від 18.03.2010\~ (а.с.6). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від\~ 23.05.2011 року\~ з відповідача були стягнуті аліменти на\~ користь позивача, на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи\~ з 10.02.2011\~ року,\~ до досягнення дитиною повноліття. Наведене підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.05.2011 р. (а.с.5). Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.09.2018 року, виданого старшим державним виконавцем Білоцерківського міського віддділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Козачук Н.А. виконавчий лист №2-1480 від 03.06.2011,\~ повернуто стягувачу (а.с.10). Сторони суду повідомили, що після поверення виконавчого листа з примусового виконання, рішення суду про стягнення аліментів в сумі 400 грн. виконувалося відповідачем в\~ добровільному порядку. Встановлено, що 17.07.2015 року заявник уклала шлюб з [PERSON] \~ у зв`язку з чим їй було змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). Встановлено, що малолітня\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , проживає\~ разом з матір`ю, позивачем у справі\~ за адресою: по [ADDRESS] (а.с.8,9). Згідно консультативного висновку Державної установи «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії», від 27.03.2023р., [PERSON] встановлено діагноз: вроджена вада серця:\~\~ двостулковий аортальний клапан тип І (R-L), без порушення функції . Мінімальна мітральна недостатність СН 0 (а.с.13) При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Поряд з цим, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. В зазначеній постанові Верховний Суд України виснував, що вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження підстави визначені ст. 192 СК України щодо зміни способу та розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.05.2011року у справі №2-1480/2011 в твердій грошовій сумі -\~ 400,00 грн. щомісячно. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності змінити спосіб і розмір аліментів. Розмір аліментів, які сплачував відповідач на утримання доньки є замалим та порушує права дитини, яка має право на достатній рівень життя. У відповідності до ч. 2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд при вирішенні даної справи враховує, що позивач утримує дитину одноособово,\~ відповідач має одну доньку,\~ розмір аліментів на утримання дитини -\~ 400,00 грн. на даний час є втричі\~ меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого Законом для малолітньої дитини, а індексації не відбувалося.\~ Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивач не ставила вимогу про індексацію аліментів за минулий період, а лише просить змінити їх розмір та спосіб стягнення на майбутнє. Відповідач не надав суду належних та достовірних доказів в підтвердження своєї позиції про визначення на майбутнє розміру аліментів на утримання дитини в сумі\~ 1000 грн. Відповідач не обґрунтував такої позиції. Законодавцем не передбачено жодної підстави для відступу від правової норми, якою передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Аліменти на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи якнайкраще забезпечення інтересів дитини,\~ суд вважає, що\~ позовні вимоги\~ підлягають до\~ задоволення та\~ слід змінити спосіб і розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача\~ на утримання їх\~ дитини\~\~ з\~ 400,00\~ грн.\~ на 1 / 4 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, i до досягнення дитиною\~ повноліття. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна\~ довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати\~ (1073,60 грн.) слід стягнути у дохід держави з відповідача\~\~ (ст. 141 ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved