Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

03 жовтня 2023 року від позивача до суду надійшов позов до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його рідний брат - [PERSON] . Відповідно до ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на його майно - земельні ділянки, загальною площею 3,6815 га, передані для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: Волинська область, Володимирський район, Затурцівська сільська рада (кол. Локачинський район, Зубильненська сільська рада), що належали йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №061688. За життя спадкодавцем заповіту складено не було. 27 вересня 2023 року на підставі заяв позивача про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину та [PERSON] про відсутність претензій на спадкове майно, в приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була заведена спадкова справа № 221/2023 до майна померлого [PERSON] . [PERSON] у своїй заяві від 27 вересня 2023 року просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, проте, у видачі свідоцтва йому відмовлено, оскільки у встановлені законом строки ним не подано заяви про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що [PERSON] в січні 2012 року вийшов з дому та не повернувся. Тривалий час поліція, родичі та знайомі проводили пошуки. У вересні 2012 року знайшли тіло померлого, про що свідчить первинна реєстрація смерті, свідоцтво про смерть видане 19 вересня 2012 року (ДНК-експертиза не проводилася, ідентифікували тіло за ознаками зовнішності, загальнофізичними властивостями, статурою, функціональними ознаками, одягом та особистими речами, т.п.). Позивач важко переживав втрату брата, був морально виснажений, його стан не дозволяв замислюватись про оформлення документів, вважав, що прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та догляду за спадковим майном. Вказує, що нещодавно, в особистих речах [PERSON] , знайшов державний акт на право власності на земельну ділянку, і вирішив відразу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, як виявилось, пропустив строк у шість місяців з часу її відкриття, як цього вимагали ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Зубильне Локачинського району Волинської області. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 02 листопада 2023 року. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується телефонограмою (а.с. 30). До позовної заяви ним долучено клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 20). Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 27). 02 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 33-35). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 32). 02.11.2023 подала до суду заяву, якій просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 36) Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копію матеріалів спадкової справи № 221/2023 до майна померлого [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2012 року виконавчим комітетом Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області (а.с. 6, 11). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ч.1 ст.1217 ЦК України. [PERSON] заповіту складено не було, що підтверджується копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74124158 від 27.09.2023 року (а.с. 17). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Із довідки Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області №200 від 06 червня 2023 року вбачається, що в с. Зубильне Володимирського району Волинської області знаходиться спадкове майно, що належало [PERSON] , який помер у січні 2012 року та складається із земельних ділянок, розміром 0,30 га та 0,25 га, земельної частки (паю), розміром 3,6815 га, житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] . [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Після його смерті у володіння спадковим майном вступив його брат [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Також спадкоємцем є сестра померлого - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Заповіт від імені померлого не посвідчувався (а.с. 7, 11 на звороті). Також, із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ВЛ №061688 від 04 листопада 2008 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6815 га, розташованої на території Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області (а.с. 16). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а саме те, що вони є братами, підтверджується копіями їхніх Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 1976 року та серії [NUMBER] від 09 лютого 1976 року та копією рішення Локачинського районного суду Волинської області від 09 серпня 2023 року, яким встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 13 на звороті, 14-15). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно частин 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивач [PERSON] має право у другу чергу на спадкування за законом після смерті [PERSON] 27 вересня 2023 року у приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г., на підставі заяв сестри спадкодавця - [PERSON] про відсутність претензій на спадкове майно та брата - [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, заведено спадкову справу № 221/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с. 10, 10 на звороті). Постановою вих.№233/02-31 від 27.09.2023 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним у встановлені законом строки не було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ (а.с. 8, 19). Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину або претендували на неї, не встановлено, із копії матеріалів спадкової справи № 221/2023 до майна померлого [PERSON] їх теж не вбачається. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину через пропуск строку для її прийняття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті були зареєстровані за різними адресами, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся. З доводів позивача вбачається, що він вважав прийняттям спадщини фактичне володіння спадковим майном. 02 листопада 2023 року від представника відповідача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 34). Третя особа [PERSON] також не заперечує щодо задоволення позову (а.с.36) Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, крім того, інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , немає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, відтак, позов необхідно задовольнити у підготовчому судовому засіданні, визнавши позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved