Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16 серпня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , актовий запис № 910. Позивач посилається на те, що у них з дружиною відсутні спільні інтереси, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що між ними з відповідачкою втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає. що подружні відносини між ними припинено , подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху позивачу надано строк на усунення недоліків, які позивачем усунуто в строк вказаний в ухвалі. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.14) Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.18, 23, 25-26), про причини своєї неявки суд не повідомила . Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 16 серпня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, слідує, що 16 серпня 2008 року сторони уклали шлюб, актовий запис № 910 (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2009 року (а.с.5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved