Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» з позовом про визнання виконавчого напису № 74907 від 22.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості в розмірі 13765,00 грн. та про стягнення з ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» безпідставно набутого майна - грошових коштів у сумі 13765,00 грн. Також прохала стягнути з відповідача витрати в розмірі 6647,20 грн. (2147,20 грн. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви та 4500,00 грн. за надання правничої допомоги). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватний нотаріус всупереч вимогам чинного законодавства не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між стягувачем та боржником, чим порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України про безспірність заборгованості. Ухвалою суду від 05.10.2023 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни оригінали документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису №74907 від 22.12.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості в розмірі 13765 гривень. 25.10.2023 року до суду від ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідачата просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. 14.05.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем було укладено Кредитний договір № 221923954. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 03.01.2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 221923954 від 14.05.2019 року. Оригінали Договору факторингу, разом з додатками до нього знаходяться безпосередньо у сторін договору - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною вищезазначеного Договору факторингу, і не здійснювало контроль за процесом його укладення та виконання, тому одним із оригіналів повного тексту цього договору, та додатками до нього, не володіє і не може володіти згідно чинного законодавства України. 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 74907, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 13765,00 грн. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону, представник відповідача зазначив, що приватним нотаріусом виконано вимоги передбачені п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарі Миколаївні вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 74907, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 13765,00 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача орієнтовно понесених позивачем судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги в сумі 4500,00 грн. представник відповідача зазначив, що позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є шаблонним документом, підготовка якого не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, і не може вважатися складною юридичною роботою. Судова практика з питань визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у подібних правовідносинах є сталою. Отже, витрати на професійну правничу допомогу на суму 4500,00 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса в сумі 13765,00 грн. представник відповідача зазначив, що як зазначено позивачем у позовній заяві, заборгованість по виконавчому напису № 74907 погашалась в межах виконавчого провадження [NUMBER]. Однак позивач по справі не оскаржував жодних дій виконавця, оскільки якщо б вважав дані дії не законними, тоді б звернулось до суду чи виконавця про зупинення виконавчого провадження, оскарження дій виконавця; в тому числі і оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Оскільки, не оскаржуючи дії виконавця та не зупиняючи примусове виконання виконавчого провадження [NUMBER], позивач свідомо вибрав такий спосіб захисту та погашення наявної кредитної заборгованості в межах виконавчого провадження. З початку відкриття виконавчого провадження 23.02.2022 року і до самого його закінчення 22.09.2023 року Позивачем не оскаржувалися дії приватного виконавця. Також Позивачем не оскаржувалися дії приватного виконавця щодо стягнення з боржника основної винагороди, арешту коштів боржника та безпосередньо стягнення заборгованості, що свідчить про те, що позивач визнавав ці дії законними і не заперечував наявність заборгованості перед відповідачем. 25.10.2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній вказав що відповідачем не було виконано всіх необхідних дій для подачі доказів наявності оригіналів чи копії первинних документів щодо переходу права вимоги за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву в якій просить справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Треті особи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. витребувані судом документи не надала, пояснень щодо можливості їх надання теж не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяви та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 23.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження за № [NUMBER], що підтверджується відповідною Постановою про відкриття виконавчого провадження. Підставою відкриття виконавчого провадження за № [NUMBER] стало вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною за № 74907 від 22.12.2021 року, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованості в розмірі 13765,00 грн. за Кредитним договором № 221923954 від 14.05.2019 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , право вимоги за ким було відступлено від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на підставі Договору факторингу від 03.01.2019 № 20190103. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В той же час, серед долучених копій документів у межах виконавчого провадження № [NUMBER], які позивачкою отримано за допомогою автоматизованої системи виконавчих проваджень, наявна копія Договору № 221923954 від 14.05.2019 року, яка не містить підпису позивачки. Таким чином, Договір № 221923954 від 14.05.2019 року, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачкою, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім того, відповідно до платіжної інструкції № N9KC0HR81H від 20 вересня 2023 року з позивачки [PERSON] було знято грошові кошти в сумі 15641,50 грн., призначення платежу: Оплата в сумі 15641,50 грн. № 74907 виданий 22.12.2021- на осн.док. ВК № 230920PBNKI000000037670. З Постанови приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області від 22 вересня 2023 року за виконавчим провадженням № [NUMBER] про закінчення виконавчого провадження вбачається, що на рахунок приватного виконавця для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, надійшли кошти, в розмірі необхідному для задоволення вимог стягувача. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 13765,00 грн. став спірний виконавчий напис нотаріуса від 22.12.2021 року за № 74907, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для стягнення на користь відповідача заборгованості з позивачкивідпала, а стягнені кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн., який був сплачений нею за подання позовної заяви. На обґрунтування вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4500,00 грн., було надано до суду Договір про надання правничої допомоги від 25.09.2023 року № 57, відповідно до п.3.1 вказаного договору, за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар. Відповідно до Розрахунку гонорару та опису робіт по наданню правничої допомоги, що є додатком Договору про надання правничої допомоги від 25.09.2023 року № 57, за послуги, щодо правової допомоги за вказаним договором, а саме: попередня консультація, вивчення та правовий наліз матеріалів справи, підготовка процесуальних документів та представництво інтересів у суді, позивачка сплачує гонорар у розмірі 4500,00 грн. Позивачка відповідно до товарного чеку від 25.08.2023 року сплатила адвокату Турбаєвському Ю.В. обумовлену суму гонорару в розмірі 4500,00 грн. за надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона оплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн., розмір якої підтверджується наданими доказами.

Outcome: approved