Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

14 серпня 2023 року [PERSON] (далі - позивач) в системі «Електронний суд» сформував до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про визнання обов`язку утримувати дитину припиненим, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2015 року. У шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначає, що заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2016 року у справі № 480/2613/15-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] ; [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] ; з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного вище рішення суду 29 червня 2016 року видано виконавчий лист у справі № 480/2613/15-ц. На теперішній час Новоодеським відділом державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) стосовно [PERSON] відкрито виконавче провадження № 51540014 щодо стягнення аліментів. За вказаним вище виконавчим провадженням обчислюється заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої наразі позивачу невідомий. Позивач вказував на те, що згідно з повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 16 листопада 2011 року, яке міститься в додатку «Дія», до Єдиного реєстру боржників внесено відомості про [PERSON] . 16 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві керування транспортними засобами; накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 19703 грн. 18 коп. на користь стягувача [PERSON] . 10 січня 2020 року старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області виніс постанову про передачу виконавчого провадження, якою передав виконавчий документ - виконавчий лист № 480/2613/15-ц, що виданий 29 червня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 28 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, якою прийнято виконавче провадження № 51540014 з примусового виконання виконавчого листа № 480/2613/15-ц, що виданий 29 червня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 01 червня 2023 року старший державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) виніс постанову про арешт коштів боржника [PERSON] . 12 червня 2023 року старший державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) виніс постанови про: стягнення з боржника за виконавчим провадженням № 51540014 [PERSON] виконавчого збору; розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 51540014. У позові позивач зазначив, що 06 серпня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . У 2017 році відповідач змінила прізвище дитини на « [PERSON] ». 28 липня 2020 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] . Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. [PERSON] оголошено усиновлювачем і записано батьком малолітньої дитини [PERSON] ; до актового запису № 08 від 27 травня 2013 року, внесеного Виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради Миколаївської області про народження [PERSON] , [INFO] , внесено зміни по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним вище, посилаючись на те, що майнові права та обов`язки між позивачем та його біологічним сином припинились після усиновлення дитини іншою особою, при цьому, на теперішній час у позивача є інша сім`я - дружина та дитина, позивач просив суд визнати його обов`язок по утриманню за заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2016 року у справі № 480/2613/15-ц малолітньої дитини - [PERSON] , анкетні дані якого змінено на " [PERSON] ", [INFO] , таким, що припинено з 18 травня 2021 року (включно) та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , анкетні дані якого змінено на " [PERSON] ", [INFO] , яка виникла з 18 травня 2021 року (включно), і визнати виконавчий документ у виконавчому провадженні № 51540014 таким, що не підлягає виконанню з 18 травня 2021 року (включно), а також стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2023 року вказаний позов [PERSON] прийнято до розгляду, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, відкрито провадження. Постановлено разглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. 14 вересня 2023 року [PERSON] - представник позивача [PERSON] в системі "Електронний суд" сформувала клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції між Миколаївським районним судом Миколаївської області та Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції між Миколаївським районним судом Миколаївської області та Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області. 01 листопада 2023 року [PERSON] - представник позивача [PERSON] в системі "Електронний суд" сформувала клопотання про витребування доказів. Крім цього, 01 листопада 2023 року [PERSON] - представник позивача [PERSON] в системі "Електронний суд" сформувала заяву про зміну предмета позову, у якій просила суд розглядати позовну заяву, з урахуванням змін пунктів 2 і 3 позовних вимог, а саме: звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , анкетні дані якого змінено на " [PERSON] ", [INFO] , яка виникла з 18 травня 2021 року (включно), і визнати виконавчий документ у виконавчому провадженні № 51540014 таким, що не підлягає виконанню з 18 травня 2021 року (включно), в частині стягнення аліментів з позивача. У разі визнання відповідачем позову у новій редакції, представник позивача просив не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому 06 листопада 2023 року його представник [PERSON] в системі "Електронний суд" сформувала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви від 01 листопада 2023 року та просила розглядати справу за їхньої з позивачем відсутності. За умови визнання відповідачем позову, представник позивача просив залишити без розгляду клопотання від 01 листопада 2023 року про витребування доказів. Також представник позивача просив суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, при 06 листопада 2023 року подала на адресу суду заяву, з якої слідує, що відповідач позовні вимоги, з урахуванням заяви позивача від 01 листопада 2023 року, визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи без її участі. Судові витрати відповідач просив залишити за позивачем. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), належним чином повідомленої про дату, час і місце підготовчого судового засідання, у підготовче судове засідання не з`явився. Суд дослідив матеріали справи і встановив таке: Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2015 року у цивільній справі № 480/3010/14-ц, яке набрало законної сили 02 березня 2015 року, копію якого позивач додав до позовної заяви, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] (Том 1, а. с. 23). Також до позову позивач додав копію заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2016 року у цивільній справі № 480/2613/15-ц, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вказаним рішенням суду ухвалено: позбавити [PERSON] батьківсьих прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] ; зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (Том 1, а. с. 44 - 49). 16 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в межах виконавчого провадження № 51540014 з виконання виконавчого листа № 480/2613/15-ц, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області 29 червня 2016 року, про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві керування транспортними засобами; накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 19703 грн. 18 коп. на користь стягувача [PERSON] (Том 1, а. с. 25-26, 27-28, 29-30, 31-32, 51-52). 10 січня 2020 року старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області виніс постанову про передачу виконавчого провадження, якою передав виконавчий документ - виконавчий лист № 480/2613/15-ц, що виданий 29 червня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Том 1, а. с. 53-54). 28 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, якою прийнято виконавче провадження № 51540014 з примусового виконання виконавчого листа № 480/2613/15-ц, що виданий 29 червня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (Том 1, а. с. 55-56). 01 червня 2023 року старший державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) виніс постанову, в межах виконавчого провадження № 51540014 з виконання виконавчого листа № 480/2613/15-ц, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області 29 червня 2016 року, про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, про арешт коштів боржника [PERSON] (Том 1, а. с. 57-58). 12 червня 2023 року старший державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) виніс постанови: про стягнення з боржника за виконавчим провадженням № 51540014 [PERSON] виконавчого збору; про визначення для боржника [PERSON] розміру мінімальних витрат виконавчого провадження № 51540014 (Том 1, а. с. 59 -60, 61-62). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , додана позивачем до позовної заяви, з якої слідує, що 06 серпня 2016 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] (Том 1, а. с. 69). Також позивачем до позову додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно, на ім`я [PERSON] , [INFO] , у якому в графі батько вказано - [PERSON] , а в графі мати - вказано [PERSON] (Том 1, а. с. 73). Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року у справі № 945/1189/20, яке набрало законної сили 18 травня 2021 року, задоволено заяву [PERSON] , [INFO] , про усиновлення [PERSON] , [INFO] . [PERSON] оголошено усиновлювачем і записано батьком малолітньої дитини [PERSON] ; до актового запису № 08 від 27 травня 2013 року, складеного у Виконавчому комітеті Комсомольської сільської ради Миколаївської області про народження [PERSON] , [INFO] , внесено зміни, а саме: змінено по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » (Том 1, а.с. 83 -86). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до положень ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з положеннями ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, оскільки рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2021 року у справі № 945/1189/20, яке набрало законної сили 18 травня 2021 року, задоволено заяву [PERSON] про усиновлення [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] оголошено усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та записано батьком [PERSON] , у зв`язку з чим до актового запису № 08 від 27 травня 2013 року, внесеного Виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради Миколаївської області про народження [PERSON] , [INFO] , внесено зміни, а саме, змінено по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », між [PERSON] і його сином [PERSON] припинено особисті та майнові права і обов`язки з моменту здійснення такого усиновлення. Відповідно ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на те, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини і, беручи до уваги той факт, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141, ч. 1ст. 142 ЦПК України позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі заяви представника позивача від 01 листопада 2023 року, у якій позивач просив суд не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, у разі визнання відповідачем позову, і заяви відповідача про визнання позову, суд відносить 50 відсотків судових витрат, понесених позивачем і документально підтверджених при поданні позову, на рахунок позивача.

Outcome: approved