Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У травні 2023 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача аліменти на дочку у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] померла [INFO] . Батьки дитини у шлюбі не перебували. Матір виховувала дочку сама, через її нездоровий спосіб життя, зловживання алкогольними напоями та наркотичними засобами, вона мала інвалідність, у зв`язку з чим не могла належно турбуватися та утримувати свою дочку. Дівчинка часто пропускала уроки, дитина по декілька днів не відвідувала школу і мала дуже низькій рівень знань. Батько із дитиною не проживав, участі у вихованні дочки він не приймав. Із березня 2021 року по даний час неповнолітня [PERSON] проживає у хрещеної матері [PERSON] у селі Погреби Броварського району Київської області та навчається у Погребському ліцеї, має позитивну характеристику. Зі слів неповнолітньої [PERSON] , вона не бачила свого батька більше 10 років, він не цікавився її навчанням, участі у її вихованні не приймав, взагалі. Дитина висловила бажання жити разом зі своєю хрещеною матір`ю [PERSON] та щоб вона була її єдиним опікуном. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (далі - Служба у справах дітей) від 31 жовтня 2022 року № 19/01-14 [PERSON] , [INFO] , як дитину, залишену без батьківського піклування, тимчасово влаштовано до родини [PERSON] , за час проживання [PERSON] у даній родині, батько цієї дитини [PERSON] своєї поведінки відносно дочки [PERSON] не змінив, жодного разу дочку [PERSON] він не провідував та не цікавився її життям і здоров`ям. Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації проведено профілактичну роботу з батьком дитини [PERSON] , який надав письмові пояснення та зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, не працює, вихованням його дочки [PERSON] він ніколи не займався, з дитиною не спілкувався, матеріально не утримував. Виховувати дочку наміру він не має та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Також повідомив, що дитина з ним ніколи не проживала та не має реєстрації місця проживання. Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батька від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на дочку. Представник позивача Органу опіки та піклування Зоря В.А. у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за відсутності її представника, висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] , [INFO] , підтримує повністю. Третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання теж не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Київ, її батьком є відповідач у справі [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що 29 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис за № 235, державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037764928 від 08 грудня 2022 року. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] матір цієї дитини [PERSON] померла [INFO] . Наказом Служби у справах дітей від 31 жовтня 2022 року № 19/01-14 неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування, тимчасово влаштовано до сім`ї хрещеної матері [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики від 12 травня 2023 року вих. № 990 Погребського ліцею Зазимської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] , [INFO] , навчається у цьому ліцеї з 5 класу. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається не в повну міру. Має довільну змішану пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Має добрий загальний розвиток. Бере активну участь у заходах школи і класу. Дружелюбна, весела, працелюбна. Підтримує дружні стосунки з усіма учнями. Громадянка [PERSON] приділяє належну увагу вихованню [PERSON] . Із акта № 18 від 15 травня 2023 року обстеження умов проживання дитини [PERSON] , складеного спеціалістами Служби у справах дітей, проведеного за адресою: [ADDRESS] , видно, що житло складається з трьох жилих кімнат. Будинок новий, перебуває в процесі облаштування, наявне водопостачання, опалення електричне. Дитина має окрему кімнату, де наявні ліжко, шафа, стіл для навчання, ноутбук, має весь необхідний одяг, канцтовари, творчі матеріали. У кімнаті чисто. За цією адресою проживають хрещена матір дитини [PERSON] , 1964 року народження, її батько - [PERSON] 1938 року народження, та дитина [PERSON] , 2009 року народження. Згідно із листом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 лютого 2023 року № 103/1403/41/3 та копії письмових пояснень спеціалістами цієї Служби було проведено профілактичну роботу з батьком зазначеної дитини [PERSON] , [INFO] . Останній надав письмові пояснення, у яких зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, не працює, вихованням дочки [PERSON] ніколи не займався, з дитиною не спілкувався, матеріально не утримував. У подальшому не має наміру виховувати свою дочку [PERSON] та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Також він повідомив, що дитина разом із ним ніколи не проживала та не має реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області 31 березня 2023 року прийнято рішення за № 149 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено, що з метою захисту прав та інтересів дитини Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки він від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц виклав правий висновок та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно із ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від належного виконання батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] , [INFO] , ухиляється, позов він визнав повністю, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене вище, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, визнання позову відповідачем [PERSON] , суд вважає, що позов Органу опіки та піклування підлягає також задоволенню і в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у визначеному законом мінімальному розмірі, які підлягають стягненню на особистий рахунок дитини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також згідно із вимогами ст. ст. 141, 142 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з [PERSON] у дохід держави за дві вимоги немайнового характеру підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 50 % визначеної законом ставки судового збору за кожну вимогу в загальному розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved