Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

26 травня 2023 року заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокатка Долгова Л.В., звернувся до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] у м. Миколаєві померла [PERSON] , [INFO] (бабуся заявника). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/8 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 6,2400 га, кадастровий номер якої 4823380700:08:000:0332. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини заявник [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі не звертався, але на час відкриття спадщини мешкав постійно з жовтня 2018 року зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження даного факту надав акт про факт про проживання однією сім`єю підписаний сусідами та завірений заступником директора ЖЕК -5. Інші спадкоємці відсутні. Чоловік [PERSON] [PERSON] , 1933 року народження помер [INFO] , батько заявника [PERSON] і син померлої - [PERSON] , [INFO] помер раніше, а саме [INFO] . Єдиним із спадкоємців [PERSON] є заявник [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, заявник прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] 10 травня 2023 року заявник звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті бабусі. Приватним нотаріусом надані роз`яснення № 64-01-16 від 10.05.2023 року та відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON] , у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця на час відкриття спадщини. Заявнику необхідно встановити факт постійного проживання разом з своєю бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.09.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвої Н.П.. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та у Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи № 301/2012, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його адвокатки на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, та участі заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Воскресенська селищна рада Миколаївської області, яка є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Грейгівської сільської ради, яка реорганізована шляхом приєднання до Воскресенської селищної ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутність, заяву [PERSON] визнають у повному обсязі, не заперечують проти її задоволення. 01 листопада 2023 року за вих. №1133/01-16 на адресу суду від Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла копія спадкової справи № 301/2012, заведеної після смерті громадянина [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 04.05.2023 року, актовий запис №1717 (повторно). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 07.02.2005 року, актовий запис № 74. Чоловік [PERSON] [PERSON] , помер раніше, а саме [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2009 року, актовий запис №1900. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , його спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, є онук [PERSON] , та дружина [PERSON] . Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 04.05.2023 р., вбачається, що син (батько заявника) [PERSON] народився від батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження Заявника [PERSON] (Кнурова) серії [NUMBER] вбачається, що батьком зазначений [PERSON] . Батько заявника [PERSON] і син померлої - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.02.2022 року №00034831712 вбачається, що дошлюбне прізвище заявника « [PERSON] », після укладення шлюбу стало « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/8 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 6,2400 га, кадастровий номер якої 4823380700:08:000:0332, яка розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого (натепер Вітовського) району Миколаївської області. 10 травня 2023 року заявник звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті бабусі [PERSON] . Приватним нотаріусом надані роз`яснення № 64-01-16 від 10.05.2023 року та відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON] , у зв`язку з тим, що заявником не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця на час відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 72425919 від 11.05.2023 року спадкова справа, померлої [INFO] [PERSON] , відсутня. Факт постійного проживання в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] однією родиною з жовтня 2018 року до дня смерті [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом від 16.05.2023 року, складеним сусідами та завіреним заступником директора ЖЕК-5. 17 жовтня 2023 року в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що [PERSON] та її онук [PERSON] , дійсно проживали разом однією родиною з жовтня 2018 року по день смерті [PERSON] [INFO] в квартирі [ADDRESS] , а також зазначили, що її онук [PERSON] постійно доглядав власну бабусю до її смерті. Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] є онуком для померлої [PERSON] та проживав разом із нею до дня її смерті у квартирі [ADDRESS] . Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Факт постійного проживання заявника разом з покійною [PERSON] необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з бабусею [PERSON] породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Отже, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved