Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Україна»про конфіскацію земельних ділянок, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. В обґрунтування позову прокурор послався на те, що згідно свідоцтва про спадщину за законом, посвідченого держаним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Макаровою Н.В. від 25.09.2007 року, зареєстрованого за № 2969, [PERSON] набув право на земельні частки (паї) у землі, які перебувають у власності КСП «Мир» в с. Грим`ячка Віньковецького району Хмельницької області, розміром земельної ділянки частки (паю) 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки (паю) в натурі, яке належить спадкодавцеві на підставі сертифіката серії ХМ №0186602 від 25.12.1996 року та розміром земельної ділянки частки (паю) 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки (паю) в натурі, яке належить спадкодавцеві на підставі сертифіката серії ХМ №0186589 від 25.12.1996 року. Розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 38/2008-р від 08.02.2008 року [PERSON] виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЖ № 190858 від 11.10.2008 року із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6820682000:02:005:0188 площею 1,0706 га та серії ЯЖ № 190857 від 17.10.2008 року на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6820682000:02:005:0187 площею 1,6492 га, які знаходяться на території Грим`яцької сільської ради, Віньковецького району (на даний час Хмельницького району) Хмельницької області. Прокурор у позові посилається на те, що перебування у приватній власності відповідача, який є громадянином російської федерації, зазначених земельних ділянок суперечить вимогам ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з тим, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач порушив визначену законодавством процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та, як іноземний громадянин, не вжив заходів для їх відчуження, в зв`язку з чим на теперішній час є власником спірних земельних ділянок на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Прокурор просить: ?конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] )із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6820682000:02:005:0188 площею 1,0706 га, яка знаходиться на території Грим`яцької сільської ради Віньковецького району (на даний час Хмельницького району) Хмельницької області. ?конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] )із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6820682000:02:005:0187 площею 1,6492 га, яка знаходиться на території Грим`яцької сільської ради Віньковецького району (на даний час Хмельницького району) Хмельницької області; ?стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 05.09.2023 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, що належать [PERSON] . Ухвалою від 05.09.2023 року у справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.10.2023 року підготовче провадження закрите, а справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор Скрипник С.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] усудове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Україна`у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, щона підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2969, виданого 25.09.2007 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області, [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] успадкував після смерті [PERSON] : ?права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «МИР» в с. Грим'ячка Віньковецького району Хмельницької області, розміром земельної частки (паю) 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості); ?права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «МИР» в с. Грим'ячка Віньковецького району Хмельницької області, розміром земельної частки (паю) 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно з розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 38/2008-р від 08.02.2008 року «Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв)» [PERSON] виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №190858 від 11.10.2008 року та серії ЯЖ №190857 від 17.10.2008 року на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 344905657 від 31.08.2023 року щодоземельної ділянки з кадастровим номером 6820682000:02:005:0188 площею 1,0706 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 11.01.2019 року зареєстровано право власності за [PERSON] (країна громадянства - російська федерація), підстава державної реєстрації - державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 190858 від 11.10.2008 року. Право оренди зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Україна» 11.01.2019 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 344905473 від 31.08.2023 року щодоземельної ділянки з кадастровим номером 6820682000:02:005:0187 площею 1,6492 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 11.01.2019 року зареєстровано право власності за [PERSON] (країна громадянства - російська федерація), підстава державної реєстрації - державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 190857 від 17.10.2008 року. Право оренди зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Україна» 11.01.2019 року. Згідно з п. 4 рішення Зіньківської сільської ради «Про початок реорганізації Адамівської, Грим`яцької та Покутинецької сільських рад шляхом приєднання до Зіньківської сільської ради» від 15.12.2020 року № 3-1/2020 Зіньківська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Грим`яцької сільської ради. Згідно додатку 59 до Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування: за цільовим призначенням до категорії земель сільськогосподарського призначення відноситься землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01). Отже, на час успадкування права на земельну частку (пай) та державної реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6820682000:02:005:0187 та 6820682000:02:005:0188з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідач [PERSON] був громадянином російської федерації, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 344905473 від 31.08.2023 року та № 344905657 від 31.08.2023 року, паспортом [PERSON] № [NUMBER] від 07.06.2001 року. Статті 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 38 закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, враховуючи, що спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна, знаходяться на території України, на них поширюється дія законодавства України. Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частинами 3 та 4 ст. 81 ЗК України визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В силу вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду ( ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України). Пунктом 10 ч.1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із частиною 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства саме Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, має право на звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18. За п. 76-77 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Тому, представництво інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними. Відомостей про відчуження відповідачами спірних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами 6820682000:02:005:0187 та 6820682000:02:005:0188 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не містить. Враховуючи, що [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, упродовж року після прийняття спадщини і державної реєстрації права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не відчужив їх, суд вважає, що наявні достатні підстави для конфіскації спірних земельних ділянок у власність держави. З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідачів критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки, які відповідачі незаконно використовують, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 2 ст. 145 Земельного кодексу України. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню відповідно до вимог ч. 4 ст. 81, п. «е» ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 145, п. «в» ч. 1 ст. 143, ст. 148 ЗК України, п. 10 ч. 1 ст. 346, ст. 356 ЦК, ч. 5 ст. 41 Конституції України. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом та з заявою про забезпечення позову позивачем сплачено 5368 грн. (відповідно до платіжної інструкції № 1806 від 22.08.2023 року) та 1342 грн. (відповідно до платіжної інструкції № 1807 від 22.08.2023 року) судового збору, а всього6710 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Віньковецького районного суду від 05.09.2023 року у даній справі, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельних ділянок та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірних земельних ділянок, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ст. 158 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved