Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

12 квітня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 19 листопада 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекідою О.І. зареєстровано право власності відповідача [PERSON] на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 1421786600:03:000:1184 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів (номер запису про державну реєстрацію права власності 34257150). Підставою для державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку став наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення». Разом з тим, відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу за аналогічними реквізитами (номером та датою прийняття), вказаним наказом насправді надався дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, як розташована на території Стародубівської селищної ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Крім того, згідно з наданими Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області листом №10-5-0.3-306/2-2.3 від 16 лютого 2023 року відповідач [PERSON] звертався до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, дозвіл на що було надано наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 липня 2019 року №3366-СГ. Однак, наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 22 жовтня 2019 року №5387-СГ Управлінням відмовлено відповідачу [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області з кадастровим 1421786600:03:000:1184 та наданні цієї земельної ділянки у власність. В подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не приймалось ніяких наказів відносно [PERSON] щодо затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки. Таким чином, прокурор стверджує, що державною ніколи не приймалось рішення про відчуження спірної земельної ділянки, а тому остання вибула з державної власності поза її волею. Окрім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 22 листопада 2019 року передана відповідачем [PERSON] в оренду відповідачу ДП «Ілліч-Агро Донбас» на 10 років. Послався прокурор і на те, що внаслідок змін у земельному законодавстві на момент звернення до суду із даним позовом землі державної власності, якими на момент виникнення спірних правовідносин розпоряджалось Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, перейшли у комунальну власність, а тому з 27 травня 2021 року уповноваженим органом на розпорядження спірною земельною ділянкою з огляду на розпорядження Кабінету Міністрів України №710-р від 12 червня 2020 року є Нікольська селищна рада Маріупольського району Донецької області, а тому саме її зазначено позивачем справі. При цьому, оскільки вказаний позивач дотепер з об`єктивних причин не вжив жодних заходів щодо звернення до суду із аналогічним позовом про повернення земельної ділянки у комунальну власність, прокурор звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд витребувати у обох відповідачів спірну земельну ділянку на користь позивача, а також скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за ДП «Ілліч-Агро Донбас», припинивши таке право. Судові витрати прокурор просив покласти на відповідачів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотань прокурора про виклик свідка, про витребування доказів, а також частково залишено без розгляду та частково відмовлено у задоволенні клопотання представника ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування доказів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року, постановленою без виходу нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, пославшись також на те, що оригіналом наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ є електронна його версія «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, паперову копія якого прокурор долучив до справи. В той же час, наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без змін цільового призначення», на підставі якого зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за відповідачем [PERSON] , насправді не видавався, має ознаки підробки. Підтвердив прокурор у судовому засіданні відсутність у нього, сторони позивача, а також за місцем зберігання паперового оригіналу наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою». Послався прокурор на неподання стороною відповідача належних доказів отримання [PERSON] спірної земельної ділянки у власність, зокрема неподання наказу про затвердження проекту землеустрою, а також наявність системи у незаконному заволодінні земельними ділянками за підробленими документами з метою формування земельного «банку» ДП «Ілліч-Агро Донбас». Також прокурор послався на те, що реєстрація спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не може підтверджувати правомірність її набуття у власність [PERSON] , оскільки підтверджує лише факт формування земельної ділянки як окремого об`єкту цивільних прав, вирок суду за ст.358 КК України не може бути єдиним доказом підробки наказу, у колективній скарзі працівників ГУ Держгеокадастру в Донецькій області не йшлося про підроблення якихось документів (наказів), а в акті перевірки ГУ Держгеокадастру в Донецькій області зафіксовані порушення діловодства, які, за твердженням прокурора, не призвели до порушення функціонування установи, скасування будь-яких рішень чи наказів, не встановлено і фактів підробки документів тощо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, правом на подання відзиву не скористався. Представник відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості, безпідставності та недоведеності, надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову та вказала на відсутність підстав для витребування спірної земельної ділянки у орендаря ДП «Ілліч-Агро Донбас», оскільки відсутні підстави для вважати, що [PERSON] не набув права власності на спірну земельну ділянку, а також спірна земельна ділянка перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому фізично (фактично) не перебуває у володінні та користуванні ДП «Ілліч-Агро Донбас». Послалась представник відповідача і на те, що позовні вимоги не доведені належними та допустимим доказами, оскільки відсутній оригінал наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» на ім`я [PERSON] , на який посилається прокурор, відсутній доступ до Державного земельного кадастру, а інформація на офіційному сайті про накази ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не є достовірним джерелом підтвердження наявності оригіналу наказу, на який посилається прокурор. Крім того, представник відповідача послалась на те, що прокурором не обґрунтовано належним чином, який саме із двох наказів за відсутності оригіналу у прокурора є справжнім. Зі змісту колективної скарги працівників ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вбачається вивезення та втрати великого обсягу документів вказаного управління його посадовими особами, прийняття та одноосібне підписання незаконних наказів, а тому надані прокурором копії наказів не можуть належними та допустимим доказами у справі. Крім того, представник відповідача вказала, що реєстрація спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі підтверджує законність її отримання у власність [PERSON] , оскільки якщо документація з землеустрою щодо нової земельної ділянки не відповідає законодавству, то така документація не підлягає погодженню, а земельна ділянка реєстрації у Державному земельному кадастрі. На думку представника відповідача прокурор не мав прав на представництво інтересів держави та звернення до суду із даним позовом через відсутність виняткових обставин та умов, передбачених законом ст.23 Закону України «Про прокуратуру», створив умови для того, щоб позивач не проводив будь-яку самостійну перевірку повідомлених йому обставин. Витребування спірної земельної ділянки у відповідача [PERSON] суперечить ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, оскільки ризик будь-якої помилки державного органу (наявність двох наказів, що суперечать один одному) має покладатись на саму державу, помилки не можуть виправлялись за рахунок осіб, яких вони стосуються. Наразі відсутня об`єктивна необхідність позбавлення відповідача [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку з метою задоволення суспільного чи публічного інтересу, зокрема тому, що спірна земельна ділянка знаходиться на тимчасово окупованій території України. Крім того, витребування земельної ділянки є непропорційним втручанням у права відповідача [PERSON] , зумовить повторне проходження останнім процедури набуття у власність спірної земельної ділянки, що надмірним індивідуальним тягарем. В своїй відповіді на відзив прокурор заперечив твердження представника відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» про те, що вказаний відповідач є законним орендарем спірної земельної ділянки, оскільки остання вибула з власності держави поза її волею у незаконний спосіб на підставі підробленого документу, а також заперечив недоведеність вимог належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки висновки прокурора гуртуються на документах, отриманих від ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, яке було уповноваженим органом на розпорядження спірної земельної ділянки. Не погодився прокурор і з твердженнями представника відповідача про те, що реєстрація спірної земельної ділянки кадастровими реєстраторами підтверджує законність її отримання відповідачем [PERSON] , оскільки відсутні докази, що саме [PERSON] є замовником проекту землеустрою. Заперечив прокурор і посилання представника відповідача про відсутність у прокурора права на звернення до суду із даним позовом, пославшись на дотримання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», що докладно виколено у тексті позову, а також заперечив посилання на порушення витребуванням спірної земельної ділянки ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Представником відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» надано суду письмові пояснення, в яких представник просила відмовити у задоволенні позову, пославшись на завершення в 2021 року ГУ Держгеокадастру у Донецькій області інвентаризації земель державної власності в Донецькій області шляхом складення переліків відповідних земельних ділянок, серед яких відсутня спірна земельна ділянка, що спростовує твердження прокурора про вибуття такої земельної ділянки позва волею держави. Заперечила представник відповідача твердження прокурора про те, що сканована копія письмового наказі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 02 жовтня 2019 року №4893-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» на ім`я [PERSON] є оригіналом документу та офіційним електронним документом, оскільки згідно Інструкції з діловодства у Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру накази оформлюються і зберігаються в паперовій формі, а вже потім їх копії шляхом сканування вносяться і реєструються в СЕД «ДОК ПРОФ». Дії ГУ Держгеокадастру у Донецькій області за ознаками недбалості та халатності не є добросовісними, а ризик будь-якої помилки державного органу має покладатись на саму державу, а позбавлення відповідача [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку через помилку та суперечливу поведінку державного органу не переслідує державного чи суспільного інтересу та має ознаки непропорційного втручання держави у право на мирне володіння майном. За таких обставин,

Outcome: dismissed