Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

16 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро - Сула» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості, повернення земельної ділянки власнику. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 4,37 гектари, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320687200:00:001:0070. Вказану земельну ділянку Позивач передав в оренду ТОВ «Агро-Сула» згідно договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 р., строком на 10 років, зареєстрованого 13.12.2011 р. відділом Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області, запис: 5320600004001559. 18.04.2016 р. між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року, право користування земельною ділянкою було зареєстровано 27.07.2016 року, індексний номер рішення: 0656881. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 р., з урахуванням додаткової угоди від 18.04.2016 р., в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,37 га кадастровий номер 520687200:00:001:0070; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 64242,24 грн; орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на дату укладання договору і складає 2569,68 грн на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік, не пізніше 31 грудня календарного року, за який вноситься орендна плата (п.12 Договору). Розмір орендної плати переглядається 1 раз в рік у разі: -зміни умов господарювання, передбачених договором; -зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України; -підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; -погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами; -в інших випадках, передбачених законом (п.14 Договору). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення (п.15 Договору). Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38 Договору). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. З Договору). В порушення умов Договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011р., орендар систематично не сплачував (недоплачував) позивачу орендну плату з урахуванням індексу інфляції, яка була істотна для позивача, внаслідок чого Позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011р. Посилаючись на те, що відповідач порушив порядок та розмір сплати орендної плати, які є істотними умовами договору, позивач (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) прохав суд: - розірвати Договір оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року (земельна ділянка площею 4,37 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320687200:00:001:0070), укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Сула»; - стягнути з ТОВ «Агро Сула» на користь [PERSON] 20963,68 грн, з яких: 16875,76 грн (15994,61 грн прострочена заборгованість з урахуванням індексів інфляції на кінець періоду; 484,22 грн 3% річних; 396,94 грн пеня) заборгованість з орендної плати; 3773,46 грн ПДФО 18%; 314,46 грн військовий збір 1,5%; - зобов`язати ТОВ «Агро Сула» передати земельну ділянку площею 4,37 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320687200:00:001:0070 власнику [PERSON] в стані, придатному для її використання; - стягнути з ТОВ «Агро Сула» судові витрати по справі. 18.04.2023 року представником відповідача направлено відзив на позов, відповідно до змісту якого прохають в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що договір оренди землі № 112 набув чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 13.12.2011 року, а не з 05.02.2011 року. Сторони в п. 11 Договору передбачили обчислення розміру орендної плати за вказану земельну ділянку з урахуванням індексації нормативно грошової оцінки, без внесення змін до Договору та зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватись. 18 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року, яка зареєстрована 27.07.2016 року, згідно п. 5 якої сторони своїми підписами засвідчили, що на час її підписання претензій будь якого характеру не мають. Відсутність заборгованості за Договором оренди № 112 та наявність переплати підтверджується наданими первинним бухгалтерськими документами. Крім того, на підставі ст. 257, ч. 3 ст. 267 ЦК України, заявляє про застосування до всіх правовідносин, що існували між сторонами до 16.03.2020 року позовної давності. 26.04.2023 року позивачем направлено відповідь за відзив. Вказав, що відсутність письмових претензій з боку позивача не свідчить про належне виконання умов договору. Сторони Договору не передбачили автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі; умови договору не містять прив`язку розміру орендної плати до щорічної індексації нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Відповідач повинен вносити орендну плату раз на рік, до 31 грудня кожного року з урахуванням індексації орендної плати, а не нормативно грошової оцінки земельної ділянки. В подальшому, представником відповідача 05.07.2023 року направлено до суду письмові заперечення (відзив) проти заяви про збільшення розміру позовних вимог , а позивачем 13.07.2023 року направлено відповідь на відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог. Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Додатково повідомила, що у позивача [PERSON] відсутні інші договірні відносини з ТОВ «Агро Сула», крім договору оренди землі № 112 від 05.02.2011 року. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~ Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,37 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320687200:00:001:0070, на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 06.11.2007 року серія ЯГ № 692043 (а.с.29 т.1). 05.02.2011 року між [PERSON] (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Сула» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 112 з додатками до нього (а.с.30-33 т.1). Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пронозівської сільської ради Полтавської області. П.п. 2, 5 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,37 га, згідно державного акту серії ЯГ № 692043, кадастровий номер 5320687200:00:001:0070. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 64242,24 грн. Відповідно до п.8 Договору, його укладено на 10 років. \~ \~ \~ \~П.п. 9,11,12,14 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 4 (чотири) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату укладання договору і складає 2569,68 грн на рік. Договором допускається виплата орендної плати у натуральній формі. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з рахуванням індексації без внесення змін до цього Договору. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік, не пізніше 31 грудня календарного року, за який вноситься орендна плата . \~ \~ \~ \~Розмір орендної плати переглядається та буде визначатись в додатках до даного договору, не більше ніж один раз на рік, у разі: -зміни умов господарювання, передбачених договором; -зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; -погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; -в інших випадках, передбачених законом . Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 3-х денний строк , після державної реєстрації цього Договору, за актом її приймання передачі (п.20 Договору оренди). \~ \~ \~ \~Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38 Договору). \~ \~ \~ \~За невиконання або неналежне виконання Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору (п. 41 Договору). \~ \~ \~ \~Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, що передбачено п 43 Договору. \~ \~ \~ \~Договір оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 грудня 2011 року за № 532060004001559. \~ \~ \~ \~18.04.2016 року сторонами було укладено Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року (а.с.35 т.1). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 Додаткової угоди, сторони погодили внести зміни до Договору оренди землі від 05.02.2011 року, змінивши п.п. 2, 8 та виклавши їх в новій редакції. \~ \~ \~ \~Зокрема, п.8.1 Додаткової угоди: строк дії Договору становить 12 років та починає рахуватися з 18.04.2016 року. \~ \~ \~ \~П.2 Договору встановлено, що інші умови договору залишаються незмінними та Сторони підтверджують по них свої зобов`язання. \~ \~ \~ \~Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладення Сторонами та його держаної реєстрації у відповідності до законодавства України (п.4 Додаткової угоди). \~ \~ \~ \~Сторони на час підписання даної угоди претензій будь якого характеру не мають (п.5 Додаткової угоди). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право користування земельною ділянкою було зареєстровано 27.07.2016 р. виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області, індексний номер рішення: 30656881 (а.с.37-38 т.1), Факти стосовно добровільності укладення договору, дати його підписання та дати його реєстрації сторонами не оспорювались. У справі, яка розглядається судом, виникли правовідносини пов`язані з орендою землі, які регулюються\~Земельним кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі»\~ Цивільним кодексом України, а також договором оренди землі. Відповідно до\~ст.3 ЗУ «Про оренду землі»,\~оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно з\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як зазначено в ч.1\~ст.14 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі укладається у письмовій формі. Частина перша\~статті 638 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з ч. 1\~ст. 628 Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з п. в) ч. 1\~ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно\~ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі»,\~орендна плата\~за землю\~-\~це платіж,\~який орендар\~вносить орендодавцеві\~за користування\~земельною ділянкою\~згідно з\~договором оренди\~землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Як зазначено в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду зокрема в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.\~Істотним є\~таке порушення\~стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Як вбачається зі змісту позовної заяви та уточнено в судовому засіданні, позивач підставою для розірвання договору оренди зазначає невиконання орендарем істотних умов договору в частині систематичної недоплати орендної плати, з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні Договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року та Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року вони не містять пункту щодо обчислення розміру орендної плати за землю без урахуванням індексів інфляції, тому суд вважає, що застосуванню підлягають положення ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , відповідно до яких обчислення розміру орендної плати за землю повинно здійснюватися з урахуванням індексів інфляції, оскільки інше не передбачено договором оренди. Згідно наданого представником відповідача розрахунку орендної плати, яка належала до нарахування і сплати та яка була фактично сплачена [PERSON] згідно Договору оренди № 112 протягом 2011 2022 років, з урахуванням індексації нормативно грошової оцінки земельної ділянки, встановлено наступні дані (а.с.112-114 т.1): 1)за 2011 рік належало до нарахування з 13 грудня 2011 року (дата набуття чинності Договором) по 31 грудня 2011 року \~ \~ \~ \~- 2569,69 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022 р. №1608-22-01579) - 963,63грн; переплата на 01.01.2012 року становила 829,87 грн; 2)за 2012 рік належало до нарахування - 2569,69 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022 р. №1608-22-01579) - 4512.37 грн; переплата на 01.01.2013 року становила 2772,55 грн; 3)за 2013 рік належало до нарахування - 2569,69 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579) 9024.74грн; переплата на 01.01.2014 року становила 9227,60 грн; 4)за 2014 рік належало до нарахування 2569,69грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579) 10152,84 грн; переплата на 01.01.2015 року становила 16810,75грн; 5)за 2015 рік належало до нарахування 3209,54грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579) 15928,14 грн; переплата на 01,01.2016 року становила 29529,35 грн; 6)за 2016 рік належало до нарахування 3851,45грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579) 29910,56 грн; переплата на 01.01.2017 року становила 55588,46 грн; 7)за 2017 рік належало до нарахування 3851,45 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579) 29910,56 грн; переплата на 01.01.2018 року становила - 81647,57 грн; 8)за 2018 рік належало до нарахування 3851,45 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579 та первинних бухгалтерських документів) 29910,56 грн; переплата на 01.01.2019 року становила 107706,68 грн; 9)за 2019 рік належало до нарахування - 3491,49 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей з ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579 та первинних бухгалтерських документів) 21118,01грн; переплата на 01.01.2020 року становила 125333,20 грн; 10)за 2020 рік належало до нарахування 3491,49 грн ; фактично сплачено (згідно Відомостей ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579 та первинних бухгалтерських документів) 4337,25грн; переплата на 01.01.2021 року становила - 126178,96 грн; 11) за 2021 рік належало до нарахування - 3491,49 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579 та первинних бухгалтерських документів) 4337,25грн; переплата на 01.01.2022 року становила 127024,72 грн; 12) за 2022 рік належало до нарахування - 3491,49 грн, фактично сплачено (згідно Відомостей ДРФОПП по [PERSON] від 13.10.2022р. №1608-22-01579 та первинних бухгалтерських документів) 4337,25 грн; переплата на 01.01.2023 року становить 127870,48 грн. Позивачем та його представником не спростовано отримання ним орендної плати згідно Договору оренди землі № 112 від 05.02.2011 року саме у вказаному розмірі. В той же час, згідно розрахунку, наведеного позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог, сума недоплати за оренду земельної ділянки згідно договору оренди землі № 112, з урахуванням індексу інфляції, складає 15994,61 грн ( а.с.76 т.1). Тобто, з урахуванням наведеного, беручи до уваги , що позивач на протязі 2011 2022 років отримував орендну плату за земельну ділянку згідно Договору оренди № 112 в сумах, що значно перевищували розмір, встановлений п.9 Договору оренд землі № 112 від 05.02.2011 року, на даний час відсутня заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за землю. Фактично сплачена відповідачем сума включає навіть коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже підстави для розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та повернення земельної ділянки відсутні. Посилання представника позивача в письмових поясненнях, направлених на адресу суду 16.10.2023 року, щодо відсутності переплати по орендній платі є безпідставними, з урахуванням наступного. Так, представник позивача в письмових поясненнях зазначає, що строки та розмір орендної плати за Договором № 112 від 05.02.2011 року з дати укладення договору до 31.03.2020 року не є предметом розгляду даної справи. Договором № 112 не передбачено виплату орендної плати на майбутній період, тому твердження відповідача про те, що в період з 2011 року по 2019 роки орендну плату позивачу було визначено у збільшеному розмірі є неприйнятним. Матеріали справи не мітять підтвердження надання позивачем згоди на отримання орендної плати на майбутнє, ці обставини також не визнаються Позивачем та його представником. Вважає, що виплата орендної плати в іншому розмірі в 2011 2019 роках орендодавцю не може вважатися переплатою орендної плати, а може лише розцінюватися як грошова сума додаткова до орендної плати як засіб до існування орендодавця. В той же час, згідно зі статтею 531\~ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди. Із суті орендних зобов`язань така заборона також не випливає, так само як і зі звичаїв ділового обороту. Отже, якщо договором оренди землі не встановлена така заборона, то сплата орендної плати наперед узгоджується з нормами права. Договором оренди земельної ділянки № 112 від 05.02.2011 року не встановлено заборони сплати орендної плати за майбутні періоди оренди. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами факт істотного порушення орендарем умов договору, систематичного невнесення відповідачем, як орендарем, орендної плати за земельну ділянку, позбавлення позивача його права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди та наявності заборгованості по орендній платі за землю,тому позов не підлягає задоволенню. Щодо застосування заявленою стороною відповідача позовної давності до даних позовних вимог, то вони до задоволення не підлягають. За положеннями ст.ст. 256, 257\~ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Так, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», зазначено, що вирішуючи питання застосування строків позовної давності, суди мають приділяти належну увагу такому поняттю як момент, з якого особа дізналася про порушення свого права, та керуватися доказами, які підтверджують його настання. Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови. Тобто, якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення про відмову в позові у зв`язку із закінченням строку позовної давності. Якщо ж причину пропуску цього строку суд визнає поважною, порушене право повинно бути захищене. Саме загальна позовна давність застосовується до вимог, що стосуються захисту права власності та інших речових прав. Особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права. Таким чином, враховуючи роз`яснення, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13, суд не застосовує строки позовної давності, оскільки позивачем позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у його задоволенні.

Outcome: dismissed