Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. За життя останній склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй, [PERSON] . Після одруження вона змінила прізвище на [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Вона вважала, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки проживала з ним до дня його смерті в [ADDRESS] , хоча вони і були зареєстровані за різними адресами. Встановлення факту постійного проживання з [PERSON] їй необхідне для реалізації права на оформлення спадщини. Іншої можливості, окрім як в судовому порядку, підтвердити даний факт вона не має. В судовому засіданні представниця заявниці - адвокатка Кобилинець Т.В. заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задовольнити. Додатково зазначила, що батьки її довірительки проживали в одному будинку з [PERSON] . Вони багато працювали, тому її вихованням займалася бабуся та дідусь, з якими вона фактично проживала з дня свого народження. Коли вона звернулася за прийняттям спадщини після смерті дідуся та отримала відмову, здивувалася, оскільки з ним вона проживала все своє життя, у його квартирі залишилась проживати і після його смерті. Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] була тільки її мама [PERSON] , яка є заінтересованою особою. Остання на спадкове майно не претендувала, тому і не приймала спадщину. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона проживала зі своїми батьками в с. Велика Тур`я. Згодом батьки придбали квартиру в м. Долина, куди і переїхали проживати разом з її донькою [PERSON] (заявницею), яка в той час ходила у школу у м. Долина, а влітку вони всі приїжджали в село. Остання є її дочкою від першого шлюбу. Вона ж залишилася у с. Велика Тур`я, оскільки ще три роки там працювала. Коли вона, [PERSON] , вийшла вдруге заміж і в неї народилася дитина, вона переїхала також у м. Долина, де проживала у придбаній з другим чоловіком квартирі по [ADDRESS] . У зв`язку зі зміною її місця реєстрації, було змінено і місце реєстрації заявниці, хоча вона і надалі продожувала проживати з бабусею та дідусем. Після розірвання шлюбу з своїм другим чоловіком, вона придбала квартиру в тому ж будинку, де проживали її батьки з її старшою донькою, тільки її квартира була розміщена поверхом нище. Змінивши вкотре місце своєї реєстрації, змінилася така і в старшої доньки, хоча вона знову ж таки продовжувала проживати з бабусею та дідусем. З їхньої квартири вона виходила заміж, там залишилась проживати з сім`єю. Їм вона допомагала протягом їхнього життя, тому саме [PERSON] її батьки заповіли своє майно. Вона проживала з ними до їх смерті. Їх немає в живих вже більше 10 років і протягом цього часу саме [PERSON] з сім`єю продовжує проживати в їх квартирі, фактично прийнявши спащину. В даний час вона продала свою квартиру, переїхала проживати до [PERSON] в квартиру [ADDRESS] , а остання розпочала будівництво індивідуального будинку, де зареєструваплась, однак там ще не живе. Представниця заінтересованої особи - Долинської міської ради в судовому засіданні вказала, що Долинська міська рада заперечень проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , немає. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: 14 вересня 2023 року [PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також 15.09.2023 заяву про залучення до участі в даній справі як заінтересовану особу Долинську міську раду. Ухвалою суду від 15.09.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб. Вказаною ухвалою також задоволено клопотання заявниці про виклик свідків. У судовому засіданні 11.10.2023 оголошено перерву для виклику свідків [PERSON] та [PERSON] , яких допитано в судовому засіданні 26.10.2023. Фактичні обставини, встановлені судом: як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] , [INFO] , є дочкою заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу зі [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 20.07.2000, батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] за життя зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , про що свідчить заповіт від 01.04.2003 (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , 22 квітня 2004 року одружилась із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , на що вказує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 22.04.2004 (а.с. 12). Тобто [PERSON] є онукою [PERSON] і саме на її користь останній склав заповіт. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2014, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Відповідно до даних, які містяться в повідомленні Долинської міської ради від 03.07.2023 за № 13/05-24/3221, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня смерті ( [INFO] ). На день смерті він був зареєстрований один (а.с. 13). Як вказали заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] , дружина [PERSON] , відповідно бабуся першої та мама другої, померла на два роки швидше від останнього. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 72995540 від 28.06.2023 (а.с. 10). Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до державного нотаріуса, яка у своєму листі № 316/01-16 від 07.07.2022 (а.с. 9) повідомила, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Нотаріус також вказала на вимоги ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими передбачено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем мав подати до нотарільної контори заяву про прийняття спадщини до шести місцяів з дня смерті спадкодавця. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що сім`я Крайників більше 20 років тому поселилися в будинок по [ADDRESS] , мешканкою якого вона є, де проживали в квартирі під [ADDRESS] . З ними проживала і їхня онука [PERSON] . Згодом остання вийшла заміж, однак надалі вже з чоловіком продовжувала проживати у квартирі бабусі та дідуся. На літо вони разом переїздили проживати в с. Велика Тур`я, а на зимовий період поверталися у м. Долина. Мама заявниці - [PERSON] згодом також поселилася проживати в їхній будинок за вищевказаною адресою, де проживала разом з нею, [PERSON] , на одній площадці, окремо від своїх батьків, з якими завжди проживала заявниця. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що батьки [PERSON] близько 30 років тому переїхали проживати у придбану ними квартиру [ADDRESS] . Вони вселилися у квартиру разом із онукою [PERSON] . Остання ходила в школу в м. Долина. Коли вона вийшла заміж, вона і надалі продовжувала проживати у квартирі бабусі та дідуся. Вони завжди проживали разом. На літо також разом переїжджали в с. Велика Тур`я, на зиму поверталися в м. Долина. Згодом [PERSON] також придбала квартиру поруч з батьками, в якій і проживала на час їх смерті. Як вказала заявниця, на час смерті дідуся вона постійно проживала разом з ним за однією адресою, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з дідусем були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту дасть змогу заявниці оформити спадщину після смерті діда та не тягне за собою спору про право. Оцінка суду: суд, вислухавши сторону заявниці, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 п. 3 гл. 10 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO] в [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.\~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved