Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

В травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що він та відповідачка перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Син мешкав з матір`ю до трьох років, хоча вже тоді відповідачка нехтувала своїми батьківськими обов`язками, не годувала дитину належним чином, не слідкувала за його здоров`ям тощо, що стало приводом для відібрання дитини у відповідачки Службою у справах дітей Кам`янської міської ради. Коли йому стало про це відомо, він одразу ж забрав сина до себе та з того часу вони почали мешкати разом за адресою: [ADDRESS] . З 2011 року відповідачка життям сина не цікавилась, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною, взагалі жодного разу не бачила та не розмовляла з сином, зовсім не цікавилась життям дитини. На сьогоднішній день дитині вже виповнилось 12 років, він не має до матері ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу її не бачив, не отримував від матері жодного подарунка на день народження, жодної іграшки. Просить позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, оскільки зацікавленості у вихованні дитини вона не має. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили вирішити питання на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. У судовому засіданні було встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2009 року. Від цих відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 11.04.2014 року (а.с.9). 08 травня 2015 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). 28 лютого 2023 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », однак паспорт не змінювала. В 2010 році позивач [PERSON] забрав сина [PERSON] до себе та з того часу вони почали мешкати разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом проживання без реєстрації №122 від 18.04.2023 року, виданого КП КМР «Добробут» (а.с.18). За вказаною адресою також мешкає мати позивача [PERSON] , яка є бабусею дитини та допомагає позивачу з вихованням дитини. З 2011року відповідачка життям дитини не цікавиться, не телефонує та не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, не відвідує у школі, не купує одяг та продукти, зовсім не цікавиться життям дитини. Відповідно до висновку № 8вих-20/401 від 18.07.2023 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] - доцільним (а.с.49-50). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Таким чином в судовому засіданні достатньо досліджено доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров`ям, життям, розвитком, не забезпечує її матеріально. Окрім того, відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки зацікавленості у вихованні дитини вона не має. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст.169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved