Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У травні 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 26 812,38 грн., з урахуванням 3 % річних у розмірі 3 093,07 грн. та інфляційних втрат у розмірі 16 015,82 грн., всього 45 921,27 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору від 05.08.2014, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином відповідачі [PERSON] , [PERSON] в порушення умов Договору щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 45 921,27 грн., яка підтверджується довідкою та рохрахунком заборгованості. Отже розмір заборгованості відповідачів [PERSON] , [PERSON] за житлово-комунальні послуги складає: з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 26 773,19 грн., заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 33,19 грн., 3% річних у розмірі 3 093,07 грн., інфляційні витрати у розмірі 16 015,82 грн., а всього 45 921,27 грн. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.06.2023 у судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання про долучення доказів, а саме копії договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири. Ухвалою суду від 20.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання відповідача [PERSON] , відповідно до ст. 83 ЦПК України. 13.07.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 13.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 179 ЦПК України. 07.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про заміну відповідача у справі на належного. Ухвалою суду від 13.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, замінено відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] . 20.07.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 21.09.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив, відповідно до ст. 179 ЦПК України. У судовому засіданні 21.09.2023 представник позивача надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] надали пояснення в яких частково заперечували щодо позову та просили застосувати строк позовної давності відповідно до ст. 256 ЦК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та/або відзиву на позов до суду від нього не надходило, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПрАТ «АК «Київводоканал» визначено виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення. 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014, яким внесено зміни до /T172189.html?pravo=1" title="Про житлово-комунальні послуги; нормативно-правовий акт № 2189-VIII від 09.11.2017">Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. У газеті «Хрещатик» 05.08.2014 № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем). Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Так, судом встановлено, що відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири до якої позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.12.2004 щодо права власності [PERSON] на 1/2 частки квартири та копією договору купівлі-продажу квартири від 18.04.2008 посвідченого приватним нотаріусом Щебрак Т.В., відповідно до якого підтверджується право власності [PERSON] на 1/2 частки квартири. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як встановлено судом, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 26 773,19 грн., заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 33,19 грн., 3% річних у розмірі 3 093,07 грн., інфляційні витрати у розмірі 16 015,82 грн., а всього 45 921,27 грн., яка виникла у зв`язку зневиконанням відповідачами належним чином свого зобов`язання, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). Разом з тим, приймаючи до уваги заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положення статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений ( від 25 березня 2020 року № 338, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 09 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 23 лютого 2022 № 229, від 27 травня 2022 року № 630 , від 19 серпня 2022 № 928 був неодноразово продовжений. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року №1423 вносились зміни до постанов Кабінету Міністрів України до від 25 березня 2020 року № 338 та від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30 квітня 2023 року. Отже, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Згідно розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення борг нараховується з листопада 2015 року. Суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності щодо нарахування боргу з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з листопада 2015 року по березень 2017 року Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги розрахунок заборгованості позивача, приймаючи до уваги заяву сторони відповідача про застосування загального строку позовної давності до вимог позивача, заперечення представника позивача на заяву про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ «Київводоканал» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, з урахуванням правил загальної позовної давності, та присуджує до солідарного стягнення з відповідачів нараховану позивачем заборгованість в межах періоду з березня 2017 року до березня 2023 року, за послугу централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 24 774,18 грн. Таким чином, діючи виключно в межах позовних вимог, у порядку ст. 625 ЦК України, з відповідачів у солідарному порядку підлягає стягненню на користь позивача втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку за централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі - 13 817,60 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 2 688,46 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послугипідлягає до частковому задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ПрАТ « АК «Київводоканал» за подання позовної заяви сплачено судовий збір в загальній сумі 2 684,00 грн. Оскільки в ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 41 277,24 грн. що становить 89,89 % від заявленої позивачем суми - 45 921,27 грн. Відтак, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума судового збору, у відсотковому співвідношенні від розміру задоволеної частини позовних вимог в сумі 2 412,65 грн. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] судовий збір у розмірі 1 206,33 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial