Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 206. На обґрунтування позову позивачем зазначено, що 27.09.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2022 року, спільне господарство вони не ведуть. Відповідачка виїхала з дітьми з їхнього постійного місця проживання до Німеччини. Основною причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на шлюб та сім`ю та не має наміру повертатись. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. 23.10.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач подала пояснення по справі, в яких зазначила, що вона дійсно знаходиться із дітьми за кордоном, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 27.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 206, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6-7). Спільне життя сторін не склалося, кожний з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримав позов, а відповідач позовні вимоги визнала, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та дітей, збереження шлюбу не відповідає їх інтересам, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved