Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

17.07.2023 представник [PERSON] адвокат Прохоров Ю.Г. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. На обґрунтування позову вказує, що 10.07.2023 отримала повідомлення від банку щодо арешту її рахунків на суму 30 732,83 грн на підставі постанови про арешт коштів приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. 10.07.2023 позивачка ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та виявила, що підставою виконавчого провадження є виконавчий напис № 34794 від 11.05.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 30 732,82 грн за кредитним договором № 1024-т від 19.01.2006. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус порушив вимоги ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, а саме: - не перевірено безспірність заборгованості; - виконавчий напис вчинено після спливу строку, встановленого законом, з дня виникнення права вимоги; - не перевірив правильність анкетних даних позивачки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2023 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а третій особі роз`яснено право подати письмові пояснення. Окрім того, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2023 під головуванням судді Мицик Ю.С. задоволено заяву позивача про забезпечення позову до подання позову. Зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 11.05.2021 та зареєстрованимв реєстрі за № 34794. Відповідач відзив на позов не подав, однак подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Документ сформований в системі «Електронний суд». 06.10.2023 до суду від представника позивачки [PERSON] - адвоката Прохорова Ю.Г. надійшли заперечення щодо клопотання про врегулювання спору за участю судді, на клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та заяви про визнання позовних вимог. Третя особа письмові пояснення щодо позову не подала. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Згідно з копію паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 15.07.2019 позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.23). 19.01.2006 АТ «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1024-т, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 20 000,00 грн строком на 24 місяці, тобто до 18.01.2008 та зобов`язалась сплатити винагороду за управління фінансовим кредитом, а саме фіксовану суму 5 900,00 грн, що складає 29,50 % від суми наданого кредиту, в строки та на умовах, що передбачені цим договором (а.с.51-53). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 11.05.2021 вчинив виконавчий напис за № 34794 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінпром маркет», код ЄДРПОУ: 43311346, якому ТОВ «ФК «Груп Фактор», код ЄДРПОУ: 39866943, відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14.12.2020 та за кредитним договором № 1024-т від 19.01.2006, укладеним між первісним кредитором АТ «Індустріально-експортний банк», код ЄДРПОУ: 14361575, за період з 13.12.2020 по 11.05.2021 включно у розмірі: 27 708,02 грн - заборгованість за тілом кредита; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 27 758,02 грн (а.с.40-41). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 21.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66897379 з виконання оспорюваного виконавчого напису (а.с.42-43). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 21.09.2021 в межах виконавчого провадження № 66897379 з [PERSON] стягнуто основну винагороду в розмірі 2 775,80 грн (а.с.44-45). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 21.09.2021 в межах виконавчого провадження № 66897379 визначено для [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 199,00 грн (а.с.46-47). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чучкова М.О. від 10.07.2023 в межах виконавчого провадження № 66897379 змінені реєстраційні дані боржника, а саме - прізвище (а.с.56). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. від 10.07.2023 в межах виконавчого провадження № 66897379 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] (а.с.54-55). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» ( в редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як встановлено з матеріалів справи, стягнення заборгованості здійснюється за період з 13.12.2020 по 11.05.2021, однак за кредитним договором № 1024-т від 19.01.2006 строк погашення заборгованості закінчився 18.01.2008. Всупереч зазначеного, нотаріус не з`ясував питання щодо строку давності виконавчого напису. Відповідно до копії виконавчого напису № 34794, він виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Суд установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, позивачка не була повідомлена про наявність такої заборгованості, виконавчий напис вчинено після спливу 3-х років з дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачка у справі понесла судові витрати на загальну суму 1 610,40 грн, а саме: - сплачено судовий збір в сумі за подачу заяви про забезпечення позову 536,80 грн.; - сплачено судовий збір в сумі за подачу позовної заяви в сумі 1 073,60 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 1 610,40 грн. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн та гонорар (винагороду) за позитивний результат у справі і розмірі 6 146,56 грн. 12.09.2023 представник позивача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначив, що розмір витрат не є співмірним складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з огляду на таке. Справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загальновідомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в розмірі 15 000 грн. - не відповідає критеріям співмірності. Крім того, вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуг в аналогічних справах з огляду на наступне: - у справі №334/642/22 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 100,00 грн; - у справі №322/169/22 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн; - у справі №524/11900/21 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн; - у справі №712/12360/21 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн; - у справі №278/82/22 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн; - у справі №461/2359/22 аналогічній по складності (про визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом таким, який не підлягає виконанню), позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Таким чином, враховуючи вище викладене середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 2 850,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved