Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«АЕРОК» про стягнення невиплаченої заробітної плати. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 06.01.2015 року по 16.03.2023 року, [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Аерок». 16.03.2023 року його було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), згідно наказу №83-К від 15.03.2023 року «Про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК». Після звільнення відповідач письмово повідомив його про нараховані суми належні при звільненні, однак не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, та просить стягнути з відповідача на його користь наявну заборгованість по заробітній платі у розмірі 59897 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 87 коп. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що у період з 06.01.2015 року по 16.03.2023 року позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «АЕРОК», був призначений на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування електродільниці відділу головного енергетика тов. «АЕРОК», місцезнаходження якого значиться: 08700, місто Обухів, Київської області, вулиця Промислова, 6, що підтверджується, копією трудової книжки, з якої вбачається, що позивач прийнятий на роботу та призначений на посаду відповідно до наказу № 5-к від 06.01.2015 року. 16 березня 2023 року позивача звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП згідно наказу № 83-К від 15.03.2023 року «Про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК», що підтверджується копією наказу. Під час знаходження позивача у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата (відпускні, вихідна допомога, оплата простою) у розмірі 59897 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 87 коп., факт існування заборгованості підтверджується повідомленням відповідача ТОВ «АЕРОК» № 58 від 20 березня 2023 року. Згідно статті 21 КЗпП України встановлено, що «трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін». Відповідно до\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 2 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~\~статті 116\~\~цього Кодексу. Згідно\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач не провів повний розрахунок, при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменті звернення до суду пройшло 133 робочих дні, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку. Затримка виплати заробітної плати склала 133 робочих днів. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Як зазначає позивач у наданих розрахунках, позивач звільнений в березні 2023 року, проте в січні та лютому 2023 року він не перебував у простої та не отримував заробітну плату. В зв`язку з чим, суд при вирахуванні середньої заробітної плати бере два попередні два місяці, а саме листопад та грудень 2022 року. За відсутності в матеріалах справи довідки про наявну заборгованість, суд виходить з розрахунків, які надано позивачем за два відпрацьовані місяці, який стороною відповідача не спростований. Так, в листопаді 2022 року за 22 календарних днів [PERSON] була отримана заробітна плата у розмірі 8585,98 грн., а за 22 календарних днів грудня 2022 року 9194,96 грн.. таким чином, середньоденна заробітна плата позивача буде становити 404,10 грн. (8585,98 грн. + 9194,96 грн. / 44). Заявлений позивачем період, за який він просить стягнути середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення становить 133 дні, таким чином, заборгованість буде становити 53\~745,30 грн. (404,10 грн. * 44). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу за період, який заявлений у позовній заяві не було виплачено заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що призвело до порушення його прав, у зв`язку з чим, права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з ТОВ «АЕРОК» на користь [PERSON] сума невиплаченої заробітної плати у розмірі 59\~897,87 грн. та 53\~745,30 грн. середнього заробітку за весь час період затримки розрахунку, в межах заявлених позивачем позовних вимог, в той же час відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну, яким спростувати доводи позивача. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України суд\~вважає за\~необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved