Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Дніпро Нордіо Вадим Вікторович, Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. За заявою представника позивача, адвоката Тарасенко І.О., судом було встановлено позивачу строк для надання таких доказів до 07.11.2023 року. 06.11.2023 року представником позивача, адвокатом Тарасенко І.О., через канцелярію суду було подано заяву про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15030,40 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа № 643/7804/23 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Дніпро Нордіо Вадим Вікторович, Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року позовні вимоги задоволено. З метою захисту своїх прав [PERSON] уклала з адвокатом Тарасенко І.О., договір про надання правової допомоги № 1-12/23 від 12.04.2023 року. 03.11.2023 року між сторонами складено акт надання послуг № 0110/23, загальна вартість наданої професійної (правничої) правової допомоги (послуг) щодо розгляду справи № 643/7804/23 відповідно до договору про надання правової допомоги № 1-12/23 від 12.04.2023 року склала 15030,40 грн. На підставі ч. 8 ст. 141 та п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, сторона позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути зі сторони відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 15030,40 грн. та надає докази понесення вказаних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 270ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов наступного висновку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Дніпро Нордіо Вадим Вікторович, Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Представником позивача 06.11.2023 року надано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 643/7804/23 у розмірі 15030,40 грн. Відповідач при направленні відзиву на позовну заяву, 19.09.2023 року надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у зв`язку з тим, що заявлені витрати на правову допомогу не відповідають критерію реальності та розумності, значно завищена вартість адвокатських послуг та неспіврозмірна з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими цінами на адвокатські послуги. Просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з пунктом 4 частини першоїстатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги\~види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста\~статті137ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала з адвокатом Тарасенко І.О., договір про надання правової допомоги № 1-12/23 від 12.04.2023 року. Також, стороною позивача, надано до матеріалів справи, копію Акту наданих послуг № 0110/23 до договору № 1-12/23 про надання правової допомоги від 12.04.2023 року, відповідно до якого адвокатом були виконані наступні послуги: узгодження правової позиції з клієнтом. Складання заяви про забезпечення позову та подання до суду, складання позовної заяви та подання до суду. Консультування клієнта з узгодженням правової позиції протягом розгляду цивільної справи № 643/7804/23 у суді. Складання адвокатських запитів до державних установ та приватних виконавців. Складання заяв до суду. Загальна кількість годин 14, загальна сума витрат на правову допомогу становить 15030,40 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: копію Акту наданих послуг № 0110/23 до договору № 1-12/23 про надання правової допомоги від 12.04.2023 року, рахунок на оплату № 02/8 від 08.08.2023 року на загальну вартість 15781,92 грн, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки за адвокатські послуги на суму 15782,00 грн, виписка по рахунку від 07.09.2023 року на суму 15782,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи опис робіт (наданих послуг) адвокатом, судом встановлено, що такі послуги, як надання консультації, вивчення документів, узгодження правової позиції з клієнтом; складання, та подання до суду позовної заяви, фактично дублюють одна одну, є подібними та зводяться до єдиної дії - формування правової позиції для подання позову до суду. З огляду на те, що предметом спору є справа незначної складності, враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що представником відповідача заявлено про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити заявлений розмір витрат на надання правничої допомоги до 7 500 гривень. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Враховуючи викладене, заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial