Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 18 серпня 2011 року, зареєстрований у Лисівській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №5 та після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати з нею,\~посилаючись на те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння. У них різні інтереси та несумісність характерів. Даний шлюб шкодить її інтересам та підлягає розірванню, оскільки являється формальним. Також позивачка зазначала, що в серпні 2021 року зверталася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з аналогічним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року позов про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Від спільного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності та наполягає на розірванні шлюбу. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей просить залишити без розгляду. Також позивачка 03 листопада 2023 року подала заяву в якій категорично заперечує проти надання терміну на примирення, оскільки ухвалою суду у справі №597/1173/21 вже було надано термін на примирення, який не дав результату. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги не підтримує та просить надати час на примирення, оскільки він любить свою дружину та бажає зберегти сім`ю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, про причини неподання суду не повідомив. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного: Сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 серпня 2011 року, зареєстрований у Лисівській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Судом встановлено, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка наполягає на розірванні даного шлюбу, мотивуючи тим що він шкодить її інтересам та заперечує, щодо надання їм строку на примирення. Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Примирення і подальше подружнє життя сторін є неможливим, оскільки сім`я фактично розпалася і подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, тобто на даний час не існує її вільної згоди на шлюб. Позивачка не заявляла клопотань про відмову від позову чи надання сторонам строку для примирення, навпаки заперечувала проти надання такого строку, що свідчить про небажання позивачки перебувати в шлюбі з відповідачем. Відмова у розірванні шлюбу буде примушенням позивачки до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей, то такі вимоги слід залишити без розгляду, на підставі заяви позивачки. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, позивачці слід залишити прізвище набуте у шлюбі. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: partial