Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У березні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» до [PERSON] про розірвання попереднього договору, відповідно до якої позивача просив суд: попередній договір від 26 листопада 2014, посвідчений Іванчик І.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим н №3419, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» та [PERSON] - розірвати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. за реєстровим № 3419. Відповідно до умов вказаного договору сторони зобов`язались, в строки, встановлені даним договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу відповідного до якого ТОВ «ВКФ Фарби України» зобов`язалося передати окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.3. розділу 1 цього Попереднього договору, в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася прийняти об`єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору. ТОВ «ВКФ Фарби України» вказувало, що [PERSON] було порушено умови попереднього договору, що виразилось у несплаті частини грошових коштів за вказаним договором, повідомлення про неможливість виконання свого зобов`язання відповідачкою не направлялось, що мало наслідком неукладення основного договору у визначений сторонами строк, внаслідок чого зобов`язання за попереднім договором є припиненими в силу вимог закону. Позивач вважає, що зобов`язання щодо укладення Основного договору, що взяте на себе сторонами відповідно до умов Попереднього договору, є припиненим з 01 липня 2015 року в силу імперативних вимог закону, які прямо визначаються припинення зобов`язання за наслідком не укладання Основного договору у встановлений сторонами строку, а сторонами з 01 липня 2015 року є такими, що не мають зобов`язання щодо укладення Основного договору, внаслідок чого зобов`язання за Попереднім договором є припиненими в силу вимог закону. При цьому, після направлення товариством на адресу [PERSON] письмового повідомлення про розірвання попереднього договору, сторонами не укладено та нотаріально не посвідчено додатковий договір щодо розірвання попереднього договору, що в подальшому, може негативно вплинути на майнові права позивача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні 15.06.2023 судом відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача Мороз С.С. та повернуто додаткові пояснення позивача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2023 закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначити її до судового розгляду по суті в загальному провадженні У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ Фарби України» та [PERSON] укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І., за реєстровим № 3419. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору сторони зобов`язуються, в строки встановлені даним попереднім договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу відповідно до якого ТОВ «ВКФ Фарби України» зобов`язується передати окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.3. розділу 1 цього попереднього договору, в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язується прийняти Об`єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору. Пунктом 1.2. Попереднього договору визначено, що сторони зобов`язуються укласти Основний договір в строк до 30 червня 2015 року. Сторони встановили, що Основний договір укладається протягом п`яти календарних днів з моменту отримання [PERSON] відповідного повідомлення від ТОВ «ВКФ Фарби України». В будь-якому випадку ТОВ «ВКФ Фарби України» повинен направити [PERSON] вказане повідомлення протягом 5 робочих днів після отримання ним правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві документів, що є необхідними для належного укладення та оформлення Основного договору. Згідно із п. 2.1. Попереднього договору сторони встановили, що при укладенні Основного договору 100% ціна об`єкта (сума Основного договору) буде, разом з ПДВ складати 335 441,00 грн. Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладення та виконання Основного договору, яке встановлене п. 1.1. розділу 1 Попереднього договору повинно бути забезпечене. Для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з цим Попереднім договором щодо укладення та виконання Основного договору та забезпечення виконання таких зобов`язань, [PERSON] сплачує ТОВ «ВКФ Фарби України» суму грошових коштів у наступних розмірі, порядку та умовах. Згідно з пп. 2.3.1. п. 2.3. Попереднього договору [PERSON] зобов`язується сплатити забезпечувальну суму ТОВ «ВКФ Фарби України», що складає 97% - (36,5593 м. кв.) - 325 377,77 грн., в тому числі ПДВ (20%) 54 229,63 грн. за фіксованою вартістю 1 м. кв. 8900,00 грн. не пізніше 28 листопада 2014 року, 3% (1,1307 кв.м.), що становить 10063,23 грн. в тому числі ПДВ (20%) складає 1677,21 грн. буде повністю сплачена [PERSON] в день укладення Основного договору. Відповідно до пп. 2.3.2., 2.3.3 п. 2.3. Попереднього договору кожний платіж за цим договором сплачується відповідачем в безготівковій формі на банківський рахунок позивача, вказана сума коштів буде, після її належної сплати відповідачем, зарахована до платежів за основним договором у момент укладення такого Основного договору. Згідно з п. 4.2. Попереднього договору сторони погодили, що Основний договір може бути укладений виключно у разі сплати [PERSON] повної суми коштів, що передбачена підпунктом 2.3.1 п. 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору на банківський рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» у належному порядку. Відповідно до п. 4.7. Попереднього договору сторони встановили, що укладення та оформлення Основного договору, можливе лише в тому випадку, якщо сума коштів, визначена підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору, буде повністю сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України», до моменту вказаного укладення та оформлення Основного договору. Пунктом 5.3. Попереднього договору визначено, що у разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, вказаних в цьому Попередньому договорі. (відмова від укладання Основного договору аюо розірвання цього Попереднього договору за ініціативною ТОВ «ВКФ Фарби України») та у разі розірвання (припинення) цього Попереднього договору через таке невиконання, ТОВ «ВКФ Фарби України» зобов`язана, повернути на банківській рахунок [PERSON] , суму, що була фактично сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» на виконання цього Договору, а також додаткового сплатити їй суму в розмірі 5 % від суми, вказаної у підпункті 2.3.1 пункту 2.3 розділу 2 цього Попереднього договору. Вказане в даному пунктів повернення коштів здійснюється протягом 60 календарних днів з дати розірвання цього Попереднього договору шляхом підписання та нотаріального посвідчення додаткового договору про розірвання цього Попереднього договору. Витрати на оформлення, нотаріальне посвідчення (реєстрації) такого договору про розірвання несе та сторона, з вини якої відбулося розірвання, втрата чинності або унеможливилось виконання Попереднього договору. Згідно п. 5.4. Попереднього договору у разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, які викладені в даному попередньому договорі, ТОВ «ВКФ Фарби України» має право розірвати даний Попередній договір в односторонньому порядку з вини [PERSON] . При цьому сума, що була фактично сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» на виконання цього Попереднього договору, повертається на банківський рахунок [PERSON] , за винятком суми коштів у гривнях, що еквівалентна 5% від суми встановленої у підпункті 2.3.1. пункту 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору, які залишаються у розпорядженні ТОВ «ВКФ Фарби України» в якості неустойки. ТОВ «ВКФ Фарби України» повідомляє [PERSON] про розірвання договору шляхом направлення поштового повідомлення (цінним листом з описом вкладеного) на адресу [PERSON] , що вказана у цьому Попередньому договорі. Даний Попередній договір є розірваним з дати направлення такого повідомлення [PERSON] . У такому разі сторони зобов`язані підписати та нотаріально посвідчити додатковий договір щодо розірвання даного Попереднього договору. Вказане в даному пункті повернення коштів здійснюється протягом 60 календарних днів з дати підписання та нотаріального посвідчення згаданого додаткового договору про розірвання цього попереднього договору. Витрати на оформлення, нотаріальне посвідчення (реєстрацію) такого договору про розірвання несе та сторона, з вини якої відбулося розірвання, втрати чинності або унеможливилось виконання Попереднього договору. Пунктом 6.1 Попереднього договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до моменту укладення Основного договору, або до моменту виконання зобов`язань за Попереднім договором щодо штрафних санкцій відповідною Стороною при розірванні Попереднього договору. Відповідно до доданої до позовної заяви довідки від 24 березня 2023 року ТОВ «ВКФ Фарби України» повідомляє, що станом на 23 березня 2023 Товариство не укладало жодних правочинів спрямованих на відчуження однокімнатної квартири [ADDRESS] . 22 квітня 2021 року ТОВ «ВКФ Фарби України» було направлено засобами поштового зв`язку письмове повідомлення [PERSON] про розірвання Попереднього договору від 26.11.2014, зі змісту якого вбачається, що Основний договір в строк до 30 червня 2015 року сторонами не укладено. Відтак, ТОВ «ВКФ Фарби України» у вказаному повідомленні стверджує, що зобов`язання за Попереднім договором є припиненими з наступного дня після строку, визначеного п. 1.2. Попереднього договору, а саме з 01 липня 2015 року, тому пропонує [PERSON] узгодити дату, час та місце підписання додаткового договору щодо розірвання Попереднього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до п. 1.2. попереднього договору від 26 листопада 2014 року, сторони обумовили, що укладення основного договору має відбутися в строк до 30 червня 2015 року. Проте, позивачам вказано, що в зазначений строк основний договір укладений не був, доказів зворотного матеріали справи не містять . Відповідно, зобов`язання, встановлені попереднім договором від 26 листопада 2014 року були припинені з 01 липня 2015 року. З позовом до суду ТОВ «ВКФ Фарби України» звернулося у березні 2023 року, тобто після того, як попередній договір припинив свою дію на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, що виключає можливість задоволення вимог про його розірвання. При цьому, пунктом 6.1 Попереднього договору передбачено, що він діє до укладення основного договору, або до виконання зобов`язань за попереднім договором щодо штрафних санкцій відповідною стороною при розірванні попереднього договору. Аналіз змісту вказаного пункту попереднього договору не вказує на зміну кінцевого строку укладення основного договору або на пролонгацію дії попереднього договору в зв`язку з не укладенням основного договору у строк, визначений п. 1.2 цього договору. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору. Оцінюючи докази, що містять матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів враховуючи, що з позовом до суду ТОВ «ВКФ Фарби України» звернулося у березні 2023 року, тобто після того, як попередній договір припинив свою дію на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, що виключає можливість задоволення вимог про його розірвання, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed