Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області через свого представника - адвоката Куль І.В. звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - третя особа) про визнання батьківства. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просила визнати [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , актовий запис № 1722 від 30.09.2022 року; зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни до актового запису № 1722 від 30.09.2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , та в графі про батьківство вказати батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; змінити прізвище дитини на " [PERSON] " та видати нове свідоцтво про народження дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 2019 року фактично проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина. [INFO] у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , при цьому, відповідач записала у даних про батька дитини ім`я та по батькові позивача, але прізвище дитини записано [PERSON] . Крім того, у позовній заяві вказано, що в актовому записі про народження дитини відомості про батька вказано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, однак в дійсності біологічним батьком дитини є позивач, який визнає своє батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , та вважає, що його права порушені, оскільки він не записаний як батько у свідоцтві про народження дитини. У позовній заяві представник позивача також покликається на звіт про встановлення батьківства ДНК від 14.11.2022 року, яким встановлено, що передбачуваний батько не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини, оскільки ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99.9999997%. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року за клопотанням представника позивача призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу на факт біологічної спорідненості та зупинено провадження у справі на час проведення вказаної експертизи. У зв`язку з надходженням до суду висновку експерта від 27.10.2023 № СЕ-19/103-23/8688-БД за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2023 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання 13 листопада 2023 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечила проти визнання позивача батьком дитини. У листі від 24.06.2023 р. № 2789/1927-33.14-04-19 Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який надійшов до суду 03.07.2023, повідомив, що заперечень не має та просив розглянути справу без його участі. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 30 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис № 1722. Батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 30 вересня 2022 року. Як вбачається з витягу № 00037027704 сформованого 30 вересня 2022 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини зазначено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. За змістом позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 2019 року фактично проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина. Відповідно до звіту про встановлення батьківства ДНК від 14 листопада 2022 року передбачуваний батько [PERSON] не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини [PERSON] , ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99.9999997%. Згідно висновку експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.10.2023 № СЕ-19/103-23/8688-БД за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,999999998%. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою регулюється ст.125 СК України, відповідно до якої якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Оскільки батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), то виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Зважаючи на те, що згідно висновку експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.10.2023 № СЕ-19/103-23/8688-БД за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,999999998%, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , то такі обставини дають право на зазначення даних про батька дитини. Стаття 1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до ст.21 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану", про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вважає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини. Визначення прізвища дитини врегульовано ст.145 СК України, відповідно до якої прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки позивач просить змінити прізвище дитини на " [PERSON] ", а відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині також слід задоволити. Із врахуванням вищевикладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв`язку з чим суд постановляє рішення щодо його задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 429 грн 44 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 429 грн 44 коп.

Outcome: approved