Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , отримує послуги з розподілу природного газу, але за них не сплачує. Станом на 01.05.2023 заборгованість відповідача становить 3229,35 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 3229,35 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 07 липня 2023 року справу передано для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 20 липня 2023 року відкрито провадження в справі за позовом АТ «Полтавагаз» за правилами спрощеного позовного провадження, справу вирішено розглядати з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відзиву на позов не надала. Інші заяви та клопотання сторонами суду також не подавалися. В день розгляду справи представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в період до 19 жовтня 2022 року була споживачем послуг з газопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 жовтня 2023 року №352275820, з якої вбачається, що 19 жовтня 2022 року нерухоме майно за вказаною адресою відчужено на користь іншої особи [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). Також вказана обставина підтверджується відомостями контрольного зняття показників лічильників, які підтверджують факт споживання відповідачем [PERSON] природного газу, а відповідно і послуги розподілу природного газу (а.с. 13-15). Договір про надання послуг розподілу природного газу сторонами не укладався, але як встановлено судом, у вказаний період одна сторона - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надавала другій стороні відповідачу, як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з розподілу природного газу, а відповідач такі послуги прийняла та від їх отримання не відмовлялась. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені\~Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідач [PERSON] в період до 19 жовтня 2022 року була побутовим споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . З даних картки споживача [PERSON] , даних відомості контрольного зняття показників лічильників вбачається, що відповідач споживала природний газ після 01 січня 2020 року у зазначених обсягах (а.с. 13-15). Позивач направляв на адресу відповідача рахунки на оплату наданих послуг з розподілу природного газу, але відповідачем оплата здійснена не була (а.с. 20-24). Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про ринок природного газу», та\~Цивільним кодексом України. За нормами\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт приєднання відповідача до умов Типового договору розподілу природного газу, підтверджено, оскільки [PERSON] отримувала послуги з постачання природного газу, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому, відповідно, отримувала і послуги з розподілу природного газу. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу, отримувала послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконала, оплату в повному обсязі не здійснювала. За нормами статей\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористалась наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Згідно наданого\~позивачем до\~позовної заяви\~розрахунку,\~сума заборгованості\~ [PERSON] \~за адресою: [ADDRESS] за надані послуги з розподілу природного газу перед АТ «Полтавагаз» станом на 01 листопада 2022 року становила 3987,19 грн. (а.с. 16). Після того розмір заборгованості за вказаною адресою зменшився, і позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3229,35 грн. Тому, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Полтавагаз» підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 3229,35 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved