Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 10.02.1994 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського МВК, актовий запис № 219. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаємопорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Починаючи з 2017 року вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам сім`ї, а тому звернувся до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2023 року задоволено клопотання відповідачки, сторонам наданий строк для примирення терміном в один місяць, провадження у справі на час примирення зупинено. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2023 року провадження у справі поновлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак, до початку судового засідання, а саме 03.11.2023 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Семенюк О.Г. позовні вимоги визнали та не заперечували проти розірвання шлюбу. Крім того, відповідачка пояснила, що вони з позивачем дійсно не проживають однією сім`єю з 2017 року, спільного господарства не ведуть. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.\~110\~СК,\~один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який 10.02.1994 зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського МВК, актовий запис № 219. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання яких судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 року із [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх перебування у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі складаються з витрат позивача з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1073,60 грн. /а.с. 1/. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в позовній заяві позивач не просив стягнути такі витрати із відповідачки, а тому на підставі ст. 13 ЦПК суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат.

Outcome: approved