Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати укладений шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 26 червня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №272. В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2013 року між сторонами був укладений шлюб. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди життя та відсутність взаєморозуміння, через що в сім`ї постійно виникали сварки, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спорів щодо поділу спільного майна, місця проживання, виховання та утримання дитини між сторонами не має. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явились. В позові прохали суд про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 червня 2013 року, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 875 (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду через свого представника з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, спір щодо поділу майна відсутній, відтак є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~У відповідності\~ до ст. 113 СК України прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, відповідно до положень\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1073,60 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved