Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

03.05.2023 року заявник [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив суд встановити факт постійного проживання із спадкодавицею, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його жінка [PERSON] . Після смерті жінки відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: грошові вклади, що знаходяться на банківському рахунку. Окрім нього спадкоємці попередніх черг відсутні. Після смерті дружини він отримав свідоцтво про її смерть, оплатив ритуальні послуги і поминальний обід, отримав соціальну допомогу на поховання. Зазначив, що із 2002 року і до дня смерті він постійно проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу із [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно витрачали кошти на придбання продуктів харчування, одягу, предметів домашнього вжитку, купували побутову техніку, меблі, оплачували комунальні та інші послуги. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України після смерті [PERSON] , він прийняв спадщину, бо на час відкриття спадщини постійно проживав з нею у будинку [ADDRESS] , який належить йому на праві приватної власності. Крім цього, на день смерті [PERSON] вони були зареєстровані у будинку [ADDRESS] . Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Наталі Сергіївни із заявою про прийняття спадщини, він отримав роз`яснення, в якому нотаріус роз`яснила йому, що відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Повідомив, що на час відкриття спадщини він постійно проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2012 року, тому протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса бо вважав, що прийняв спадщину фактично. На тепер йому необхідно підтвердити постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не менше п`яти років, оскільки законом не визначено іншого способу захисту. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 03.05.2023 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересованих осіб про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися. Заявник у своїй заяві просив слухати справу у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа про дату та час була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджено наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Суд, взявши до уваги заяви сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З 11.06.1983 р. до 26.10.2021 р. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 11.06.1983 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26.10.2021 р. [INFO] [PERSON] померла. З акту № 1 від 23.03.2022 р., складеному та підписаному сусідами, вбачається, що останні засвідчили в акті той факт, що [PERSON] , [INFO] , з 2002 року постійно проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у будинку [ADDRESS] . Вони мали сімейні стосунки притаманні подружжю, чоловік утримував жінку матеріально, разом подружжя вело спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні кошти витрачали на оплату комунальних та інших платежів, купували меблі. З наданої суду копії спадкової справи № 22/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була відкрита дана спадкова справа. Спадкоємців, передбачених стст. 1261-1263 ЦК України, немає. З наявного у ній витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 08.09.2022 р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на 04.03.2022 року були зареєстровані дві особи: [PERSON] і [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Швейновою Н.С. заявнику було відмовлено чеез не підтвердження спадкоємцем [PERSON] факту проживання зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підтвердження, окрім іншого, суду також надані спільні фото заявника зі спадкодавцем, а також квитанції на придбання побутової техніки. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей ( власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved