Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про відшкодування майнової та моральної шкоди, яка завдана в результаті дорожньо транспортної пригоди. Позов обґрунтований тим, що 26.11.2022 р. о 14 год. 10 хв. на Амурському мосту в районі електроопори № 91 в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль Nissan Qashqai р/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2023 р. (справа №199/995/23) відповідача, який керував а/м Chevrole lacetti р/н [NUMBER] , визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Розмір завданого позивачу матеріального збитку відповідно до висновку експерта автотоварознавця № 05/23А від 24.02.2023 р. дорівнює вартості автомобіля на момент його пошкодження та склав 467 510 грн. 90 коп. Вартість автомобіля Nissan Qashqai р/н [NUMBER] у пошкодженому стані склала 122 966 грн. 95 коп. Загальний розмір спричиненої позивачеві шкоди у ДТП, враховуючи вартість залишків автомобіля, що залишились у позивача, складає 344 543 грн. 95 коп. (46 7510 грн. 90 коп. 122 966 грн. 95 коп.). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrole lacetti р/н [NUMBER] на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди буда застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" (поліс №211906937). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Ліміт відповідальності ПрАТ "Страхова компанія Еталон" за полісом № 211906937 за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до п.п. 9.1, 9.5 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постанови Правління Національного банку №108 від 30 травня 2022 року "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", складає 160\~000,00 грн. Позивач посилається на ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За підрахунком позивача, завдана позивачеві пошкодженням у ДТП власного автомобіля шкода з урахуванням ліміту відповідальності ПрАТ "Страхова компанія Еталон" (160000 грн. 00 коп.), має бути відшкодована відповідачем в розмірі 184 543 грн. 95 коп. (344 543 грн. 95 коп. (розмір спричиненої позивачеві шкоди у ДТП, враховуючи вартість залишків автомобіля, що залишились у позивача) 160 000 грн. 00 коп.(ліміт відповідальності страховика)). Крім того, за рахунок позивача проведено оцінку розміру матеріального збитку, вартість проведеної оцінки склала 6 000 грн. 00 коп., яку на підставі ст. 22 ЦК України позивач включив до суми збитків. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 190 543 грн. 95 коп., на відшкодування моральної шкоди - 10\~000,00 грн. (у зв`язку із пошкодженням належного позивачу автомобіля вона зазнала душевних страждань. Пошкодження у ДТП автомобіля призвело до витрачання часу та зусиль на подання документів до страхової компанії, проведення оглядів автомобіля, підготовку до судового захисту, неможливості користуватися фізично знищеним автомобілем з самого моменту ДТП. Тобто, завданням шкоди було порушено звичайний спосіб життя та створені незручності позивачці. В окремо поданій заяві представник позивача просив суд про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є власником автомобіля Nissan Qashqai р/н [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5). Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2023 р. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109375196) [PERSON] \~визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі\~ст. 75 КК України\~звільнити\~ [PERSON] \~від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки. Згідно вироку від 06.03.2023 р., судом визнано доведеним, що\~26.11.2022 приблизно о 14 год. 10 хв., [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «CHEVROLET LACETTI» р.н. [NUMBER] , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.11.2021 року, виданий ТСЦ 1242, належить [PERSON] , рухався по вологій проїзній частині Амурського мосту в Амур-нижньодніпровському районі м. Дніпра, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вул. Каруни в напрямку площі Старомостової у місті Дніпрі. В подальшому водій [PERSON] , 26.11.2022 приблизно о 14 год. 10 хв., в районі електроопори №91 по Амурському мосту Амур-Нижньодніпровського району у місті Дніпрі, будучи не уважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру, для безпечного руху, не врахував дорожню обстановку, та швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою лівою частиною автомобіля «DAEWOO LANOS» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок зіткнення автомобіль «CHEVROLET LACETTI» р.н. [NUMBER] , в некерованому стані продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN QASHQAI» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та з автомобілем «SKODA SUPERB» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , які рухались в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення водію автомобіля «NISSAN QASHQAI» р.н. [NUMBER] [PERSON] \~спричинено тілесні ушкодження\~у вигляді:\~закритої травми кінцівок: рубців на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передньо - внутрішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, на тильній, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2,3,4-ї п`ясних кісток, що є наслідками загоєння поверхневих забійних ран або глибоких саден; травми правої стопи з закритим переломом-вивихом основи 1-ї та 2-ї плюснових кісток, підголовчатими уламковими переломами 2-ї, 3-ї, 4-ї плюснових кісток зі зміщенням уламків,\~які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 p. №6. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху, відповідно до якого, при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно управляти ним. Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України обвинуваченим [PERSON] , знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Розмір завданого позивачу матеріального збитку відповідно до висновку експерта автотоварознавця № 05/23А від 24.02.2023 р. дорівнює вартості автомобіля на момент його пошкодження та склав 467 510 грн. 90 коп. Вартість автомобіля Nissan Qashqai р/н [NUMBER] у пошкодженому стані склала 122 966 грн. 95 коп. Загальний розмір спричиненої позивачеві шкоди у ДТП, враховуючи вартість залишків автомобіля, що залишились у позивача, складає 344 543 грн. 95 коп. (46 7510 грн. 90 коп. 122 966 грн. 95 коп.), що підтверджується висновком експерта з автотоварозначого дослідження щоо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, №05/23А від 24.02.2023 р. (а.с. 10-17). За складання даного висновку позивач сплатила 6\~000,00 грн. (а.с. 30). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrole lacetti р/н [NUMBER] на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди буда застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" (поліс №211906937 (а.с. 31). Позивач отримала стразове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" в розмірі ліміту відповідальності страховика (160\~000,00 грн. (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Майнова шкода, яка завдана відповідачем позивачу, не відшкодована. Правовідносини між учасниками справи виникли з зобов`язання по відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2023 р. відкрито провадження у цивільній справі. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу: відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. За ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Отже, виходячи зі змісту приписів чинного ЦК України, саме на кредитора покладається тягар доказування розміру збитків. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо допустимості доказів визначені статтею 78 ЦПК України. Згідно зі ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заявлений розмір завданої майнової шкоди, а отже і розмір пред`явлених вимог майнового характеру, позивач надав суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази про факт спричинення 26.11.2022 р. шкоди та її розмір. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187\~ЦК\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб.\~Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, зазначено наступне: відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у\~страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз. 2 та 4 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.\~453\~ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Відповідно до п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті\~1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Як встановлено судом, для визначення розміру збитку, завданого внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля, позивач замовила автотоварознавче дослідження (а.с. 10). Відповідно до висновку експерта від 24.02.2023 р., матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Nissan Qashqai р/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 467\~510,90 грн., ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля Nissan Qashqai р/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 122\~966,95 грн. (а.с. 17). Експертом також встановлено, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу деталей КТС складає 783\~047,25 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТС, що підлягають заміні, складає 344\~543,95 грн. (а.с. 16 звор.). Вочевидь, що вартість відновлювального ремонту (783047,25 грн.) значно перевищує ринкову вартість автомобіля на момент ДТП (467\~510,90 грн.), тому вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля (0.63), внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівною дійсній (ринковій вартості) вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень та становить 467\~510,90 грн. Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо ТЗ вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП. Про стягнення витрат на евакуацію позивач не заявляла позовну вимогу. Отже, вартість збитку становить 467\~510,90 грн. Розмір виплаченого страхового відшкодування становить 160\~000,00 грн. Враховуючи викладене, а також розмір ринкової вартості аварійно пошкодженого КТЗ після ДТП (122\~966,95 грн.) та вартість авто товарознавчого дослідження (6\~000,00 грн.), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 184\~543,95 грн. Стосовно вимоги позову про відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Згідно з \~п. 3 \~ч. 2\~ ст.\~23\~ЦК\~України\~моральна шкода\~полягає\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що в результаті пошкодження належного йому майна відповідачем, позивач зазнала душевних страждань. Згідно\~ч. 3\~ст.\~23\~ЦК\~України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Випадки, встановлені ч. 2 ст. 1167 ЦК України, в даній справі відсутні. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~ 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Виходячи з вищенаведеного, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. Вина відповідача у завданні позивачу моральної шкоди відповідачем не спростована. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин та характеру порушення (позивач зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням її майна, тривалий час була позбавлена можливості користуватися транспортним засобом, чим порушено встановлений ритм її життя, обмежилась можливість у задоволенні потреб, пов`язаних із пересуванням, витрачання часу та зусиль для подання документів до стразової компанії, на проведення оглядів автомобіля, на підготовку до судового захисту тощо), виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, для суду наявні підстави для стягнення на користь позивача з відповідача на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, 10\~000,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду (1\~604,35 грн.), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved