Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якому просить визнати недійсним шлюб, зареєстрований 12 серпня 2000 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (актовий запис №332, реєстраційний №00049001234). Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що у червні 2023, він звернувся у нотаріальну контору з приводу відчуження належного йому на праві власності майна. Після здійснення нотаріусом перевірки даних, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, було з`ясовано, що у реєстрі містяться дані про два його зареєстровані та чинні шлюби: 1) актовий запис №55 від 14.07.1990р., реєстраційний №00054778927 (дата реєстрації 12.11.2011р.) - відомості про наречену: [PERSON] , [INFO] ; 2) актовий запис №332 від 12.08.2000р., реєстраційний №00049001234 (дата реєстрації 30.08.2011р.) - відомості про наречену: [PERSON] , [INFO] [PERSON] стверджує, що був впевнений, що шлюб між ним та [PERSON] розірваний, оскільки у 1998 році [PERSON] подавала позов до суду про розірвання шлюбу. Окрім того, 12.08.2000 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, при перевірці даних діючого актового запису про одруження виявлено не було, а відповідно жодних застережень щодо реєстрації шлюбу з [PERSON] не було. [PERSON] теж вважала, що розлучена. Зважаючи на те, що Галицьким районним судом м. Львова слухалася справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, для з`ясування усіх обставин даної справи, позивач звернувся до суду для отримання завіреної копії рішення. 20.07.2023 позивачем було отримано ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 17.09.1998 у справі №2-1067/98, відповідно до якої суд прийняв відмову [PERSON] від позову, а провадження у справі закрито. Ухвала набрала законної сили 28.09.1998. За таких обставин, шлюб з [PERSON] , [INFO] (актовий запис №332 від 12.08.2000), міг бути укладеним лише після припинення попереднього з [PERSON] , а відтак підлягає визнанню недійсним. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Подала до суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо визнання шлюбу, укладеного між нею та позивачем, недійсним. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився. Згідно з наявною у матеріалах справи заявою представник третьої особи, просить проводити розгляд справи за його відсутності. Суд враховує, що відповідач обізнана про дату, час та місце розгляду справи, визнає позов, а тому з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу №00040723718 від 27.07.2023р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та витягу №00040723540 від 27.07.2023р., актовий запис №332 від 12.08.2000р. про шлюб [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований при існуванні діючого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] актовий запис №55 від 14.07.1990. Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку Франківського відділу державної реєстрації акті цивільного стану в м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.09.2023, органом РАЦС встановлено наявність двох зареєстрованих актових записів про шлюб, однак [PERSON] відмовлено в анулюванні актового запису №332 від 12.08.2000, у зв`язку із відсутністю заяви другої особи, щодо якої був складений актовий запис. Таким чином, реалізувати свої права у позасудовому порядку позивач можливості не має, оскільки йому було відмовлено уповноваженим органом. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. Враховуючи вищевикладене, а також те, що шлюб між сторонами був укладений до 01 січня 2004 року, суд, виходячи з дати його реєстрації, вважає за необхідне застосувати норми КпШС України, які були чинні на той час. Відповідно до вимог ст. 45 КпШС України, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 17 КпШС України, не допускається укладення шлюбу , серед іншого, між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі . Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. Позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. У випадках, передбачених ст. 41 СК, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. СК вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема коли шлюб було укладено між усиновлювачем і усиновленою дитиною; двоюрідними братом і сестрою чи іншими родичами; з особою, яка не досягла шлюбного віку, тощо. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що укладення шлюбу сторонами відбулося з істотними порушеннями умов вступу у шлюб, а саме шлюб було укладено з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між сторонами за актовим записом №332 слід визнати недійсним. Розподіл судових витрат слід провести на підставі ст. 141 та ст. 142 ЦПК України Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved