Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

10 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду від 23.08.2023 року. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її забезпеченні. Позивачка з дитиною проживає в с.Зубівка Миргородського району Полтавської області. Спільна дитина має інвалідність - страждає на аутизм з якісними порушеннями соціальної поведінки, має затримку психо-моторного розвитку на фоні органічного ураження центральної нервової системи, страждає на генетичні розлади порушення обміну речовин і травлення, а відтак потребує постійного лікування, специфічного дороговартісного харчування, біологічно активних добавок, особливого догляду та індивідуальної програми реабілітації. Позивачка виконує функції опікуна, а тому немає можливості працювати. Окрім незначної суми соціальної допомоги на дитину доходів не має. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позову. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки - адвокат Чернюк В.Д. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] та пояснив суду, що сторони проживають окремо. Відповідач має постійний стабільний заробіток і має можливість сплачувати аліментні платежі позивачці на утримання дитини в розмірі 1/3 доходів. Окрім того, відповідач матеріально забезпечений - має земельні ділянки, нерухоме майно - квартиру в [ADDRESS] , гараж в м. Миргород та інше майно. Через те, що дитина має інвалідність і потребує постійного догляду, позивачка немає можливості працювати, а повинна разом з дитиною проходити курси реабілітації. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 від доходів, тобто від заробітної плати, так як іншого доходу немає. Заробітну плату отримує в розмірі 23000 гривень. До подання позову постійно допомагав коштами позивачці на реабілітацію дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3), який проживає разом з позивачкою. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2023 року (а.с.4). Позивачка з дитиною проживає в с.Зубівка Миргородського району Полтавської області (а.с.6). Дитина має інвалідність - страждає на аутизм з якісними порушеннями соціальної поведінки, має затримку психо-моторного розвитку на фоні органічного ураження центральної нервової системи, страждає на генетичні розлади порушення обміну речовин і травлення та потребує постійного лікування, специфічного дороговартісного харчування, біологічно активних добавок, особливого догляду та індивідуальної програми реабілітації (а.с.8-17). Позивачка виконує функції опікуна, а тому немає можливості працювати (а.с.18). Відповідач працює та має дохід у вигляді заробітної плати, яка складає 23000 гривень (а.с.36). [PERSON] має у власності земельні ділянки та нерухоме майно в Полтавській області (а.с.37-43). Відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці (а.с.44-56). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положенням ч. 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 10 жовтня 2023 року. Згідно зі ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 1073 гривні 60 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved