Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 24.03.2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №179. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ,і [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства а виховання дітей. З листопада 2021 року вони фактично припинили шлюбні відносини, разом не живуть і не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Єрмолаєва Я. подала заяву про розгляд справи без участі позивача і представника позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи бе її участі, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 березня 2006 року. Шлюб був зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №179. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між подружжям фактично припиненні, проживають окремо спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Тобто їхній шлюб існує наразі лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позовні вимоги визнала, просить їх задовольнити. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved