Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2023 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Бізнес Позика», третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округ Львівської області Шелінська Ю.А. про визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано виконавчий напис № 14035, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 22.06.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» у розмірі 43 713 грн. 30 коп., таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з ТОВ «Бізнес Позика» на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору. Проте, судом не вирішене питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим 26.06.2023 року представник позивача Павлюк С.О. подала до суду заяву про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 163,25 грн. Просила поновити строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу. До судового засідання сторони не з`явились. Представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутність представників сторін, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Як вбачається з матеріалів справи інтереси позивача під час підготовки справи до розгляду та під час розгляду справи на підставі договору про надання правової допомоги № бн від 25.07.2022 року представляв адвокат Павлюк С.О. (а.с. 95-100). У Додатковій угоді № 01 до договору надання правової допомоги від 25.07.2022 року (а.с. 91) адвокатом зазначено об`єм послуг з надання правової допомоги з деталізацією кожного його виду із затраченим адвокатом часом та його вартістю. Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником позивача надано акт прийому-передачі № 1 робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом при наданні правової допомоги від 31.12.2022 року відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.07.2022 № бн. Відповідно до п. 1 акту прийому-передачі № 1 виконавець надав правову допомогу клієнту щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та закінчення виконавчого провадження №АСВП [NUMBER], відкритого на підставі зазначеного виконавчого напису, а саме: 594 грн. 75 коп. консультація щодо можливості та доцільності вирішення питання справи у судовому порядку (0,5 годин), 3279 грн. 00 коп. складання і подання заяви про забезпечення позову клієнта (2 години), 3568 грн. 50 коп. складання цивільного позову та його подання (3 години). Пунктом 2 акту прийому-передачі № 1 визначено, що клієнт сплачує виконавцю вартість правової допомоги вказаної у п.1 акту у сумі 6542 грн. 25 коп. через 90 днів після набрання законної сили рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та закінчення виконавчого провадження №АСВП [NUMBER], відкритого на підставі зазначеного виконавчого напису. Таким чином, суд вважає наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених позивачем судових витрат на правничу професійну допомогу в загальному розмірі 4 163,25 грн., а саме 594 грн. 75 коп. за консультація щодо можливості та доцільності вирішення питання справи у судовому порядку (0,5 годин) та 3568 грн. 50 коп. за складання цивільного позову та його подання (3 години). При цьому, суд дійшов висновку про відмову у поновленні представнику позивача строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник не були присутні в судовому засіданні, призначеного на 17.04.2023 року, та відповідно не отримували копію вступної та резолютивної частини рішення. Враховуючи, що про вказане рішення суду від 17.04.2023 року представник позивача дізналась 19.06.2023 року з електронного кабінету системи «Електронний Суд», про що нею зазначено в заяві про ухвалення додаткового рішення, то процесуальний строк для подання такої заяви відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розпочинається 20.06.2023 року та закінчується 25.06.2023. При цьому, 25.06.2023 було вихідним днем (неділя), то відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України останнім днем п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, є перший після нього робочий день, тобто в даному випадку 26.06.2023 року. Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Так, відповідно до системи «Електронний Суд» представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення 26.06.2023 року. Отже, представником позивача не пропущено строк звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Тому, підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Outcome: approved