Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 46 877,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 22 червня 2021 року близько 07 год. 45 хв. за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Скибин, вул. Київська, 83, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: -транспортного засобу ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; -транспортного засобу ?Нуundаі Еlаntrа?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; -транспортного засобу ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; -транспортного засобу ?Меrсedеs-Веnz?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] , який належить [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. У постанові Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2021 р. у справі № 361/6163/21, встановлені наступні обставини, що 22.06.2021 р. близько 07 год. 45 хв. по [ADDRESS] [PERSON] , керуючи транспортним засобом ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом ?Нуundаі Еlаntrа?, реєстраційний № [NUMBER] , що рухався попереду, внаслідок чого останній здійснив; зіткнення з транспортним засобом ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] . Після чого транспортний засіб ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом ?Меrсedеs-Веnz?, реєстраційний № [NUMBER] , що їхав у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив пункти 12.1, 13.1 ПДР України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КупАП. Суд постановив [PERSON] визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, саме дії [PERSON] у вигляді порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, що передбачене ст. 124 КУпАП, стали причиною виникнення даної ДТП та пошкодженні транспортного засобу ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , не була застрахована, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також, на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] не був забезпеченим згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте, [PERSON] мав статус учасника бойових дій. На виконання вимог Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, зі сторони [PERSON] надано МТСБУ повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування та інші документи необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування на його користь. Листом за вих. № 3-01-6/36459 від 08.10.2021 р. МТСБУ повідомила [PERSON] про те, що транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] не забезпечено чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а отже, МТСБУ не має підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих. Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 0447-VV від 09.08.2021р., виконаного незалежним оцінювачем ФОП [PERSON] , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] , складає: 44 377,73 грн. Окрім того, згідно квитанції № 0.0.2224332525.1 від 10.08.2021 р. розмір витрат за замовлення звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 0447-VV від 09.08.2021р. складає: 2 500,00 грн. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 46877, 73 грн., яка була розрахована наступним чином: 44 377, 73 грн. + 2 500,00 грн. = 46 877, 73 грн. 44 377, 73 грн,- вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ (згідно звіту № 0447-VV від 09.08.2021р.). 2 500,00 грн. - витрати на замовлення та проведення оцінки майна (складання звіту № 0447-VV від 09.08.2021р.). 24 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 01 червня 2023 року. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 червня 2021 року близько 07 год. 45 хв. за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Скибин, вул. Київська, 83, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу ?Нуundаі Еlаntrа?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу ?Меrсedеs-Веnz?, реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] , який належить [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2021р. у справі № 361/6163/21 встановлено, що 22.06.2021р. близько 07 год. 45 хв. по [ADDRESS] [PERSON] , керуючи транспортним засобом ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом ?Нуundаі Еlаntrа?, реєстраційний № [NUMBER] , що рухався попереду, внаслідок чого останній здійснив; зіткнення з транспортним засобом ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] . Після чого транспортний засіб ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом ?Меrсedеs-Веnz?, реєстраційний № [NUMBER] , що їхав у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ?Volkswagen Тrаnsроrtеr?, реєстраційний № [NUMBER] , не була застрахована, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також, на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] не забезпеченим згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте, [PERSON] мав статус учасника бойових дій. Згідно п.13.1 ст. 13 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Листом за вих. № 3-01-6/36459 від 08.10.2021 р. МТСБУ повідомила [PERSON] про те, що транспортний засіб ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] не забезпечено чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а отже, МТСБУ не має підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих. Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 0447-VV від 09.08.2021р., виконаного незалежним оцінювачем ФОП [PERSON] , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ?Нуundаі Sonatа?, реєстраційний № [NUMBER] , складає: 44 377,73 грн. Окрім того, згідно квитанції № 0.0.2224332525.1 від 10.08.2021р. розмір витрат за замовлення звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 0447-VV від 09.08.2021р. складає: 2 500,00 грн. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 46 877, 73 грн, яка була розрахована наступним чином: 44 377, 73 грн. + 2 500,00 грн. = 46 877, 73 грн. 44 377, 73 грн,- вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ (згідно звіту № 0447-VV від 09.08.2021р.). 2 500,00 грн. - витрати на замовлення та проведення оцінки майна (складання звіту № 0447-VV від 09.08.2021р.). Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Регрес регулюється нормами цивільного права, зокрема ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України ?Про страхування? до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України ?Про страхування?, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України ?Про страхування? до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?. Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України ?Про страхування? можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме:на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем [PERSON] сплачено послуги адвоката у розмірі 9000 грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання правової допомоги №01Б-1/264 від 15 листопада 2021 року, розрахунком №1 суми гонорару за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №01Б-1/264 від 15 листопада 2021 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від №01Б-1/264 від 15 листопада 2021 року, рахунком №15.08 від 10.08.2022 року, актом виконаних робіт №15.08 до договору про надання правової допомоги від №01Б-1/264 від 15 листопада 2021 року, кредитовим повідомленням, платіжним дорученням № @2PL552336 від 10.08.2022 року. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved