Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.10.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини залишено без руху. 12.10.2023 позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №\~89. На обґрунтування позову зазначено, що з 17.08.2012 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутності взаєморозуміння і діалогу. Категорично різні погляди на життя та роботу, на спільний побут та виховання дитини призвели до остаточного розірвання їхніх стосунків, у зв`язку з чим сім`я розпалася. Вона пішла від чоловіка і проживає окремо у будинку батьків в смт Зідьки Чугуївського району, де вона зареєструвалась внутрішньо переміщеною особою. Тому вони не мають взагалі ніяких стосунків, їх не пов`язують права та обов`язки, спільний побут. Оскільки їх вже нічого спільного не пов`язує і будь-яке примирення у їхній ситуації неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Майнові та немайнові спори у них відсутні. Спору з приводу проживання їхньої дитини у них немає. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.10.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.11.2023. 13.11.2023 представник відповідача [PERSON] , із застосуванням засобів електронного зв`язку, подала письмові пояснення, в яких зазначила, що проти позовних вимог відповідач не заперечує, але просив суд взяти до уваги дані пояснення: дійсно, позивач та відповідач зареєстрували шлюб 17.08.2012 у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 89. В шлюбі народилась донька - [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження 766. Родина мешкала за адресою: [ADDRESS] . В останній час стали виникати непорозуміння та позивач за власним бажанням покинула сім`ю та поїхала мешкати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Дитина залишилася мешкати з відповідачем, де мешкає і в теперішній час разом з батьком - відповідачем по справі. Крім того, подружжя домовилися, що справа буде розглядатися за зареєстрованим місцем перебування позивача. 13.11.2023 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, просила повернути їй 50 відсотків судового збору з державного бюджету. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.08.2012, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 2, 25, 26). Згідно паспорта громадянина України Серія [NUMBER] , Довідок про реєстрацію місця проживання особи, позивач [PERSON] , дочка позивача та відповідача [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 3, 4, 7, 24). З Довідки Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 02.04.2022 вбачається, що позивач [PERSON] як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 27). Згідно Довідки Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області від 09.10.2023 відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18-19). Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами у цій справі немає. Відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved