Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19.08.2022 року Пустомитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); стягувати з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 272, 00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 05.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Вказане мотивує тим, що 19.08.2022 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на його повному утриманні, оскільки відповідачка ні вихованням, ні утриманням сина не займається, участі у його вихованні не бере. Протягом тривалого часу, а саме фактично з моменту народження спільного сина сторони не проживають однією сім`єю та не підтримують подружніх стосунків. Відповідачка самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Вказує, що шлюб носить лише формальний характер. Примирення між сторонами неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідачка у добровільному та позасудовому порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у вихованні та розвитку сина не бере. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.08.2022 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2022 року у Пустомитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 97. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.2022 року, що видане Пустомитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 192. Відповідно до розпорядження міського голови Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області № 02-04/413 від 15.11.2022 року вбачається, що місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем їх реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови,\~\~якщо встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження їх сім`ї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення,\~\~забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості. При цьому законність і обґрунтованість рішення визначається не тільки дотриманням судом норм процесуального права при розгляді цивільних справ,\~\~а й виконанням судом вимог матеріального права, що регулює правовідносини сторін, а саме особисті немайнові права та обов`язки подружжя. При вирішенні цього спору суд виходить з того, що відповідно до вимог\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 статті 56 СК України, визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї сторін при наявності їх заперечення цього. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підставні та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2272, 00 гривень. Тому беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов висновку що вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина є підставними та підлягають задоволенню, оскільки неповнолітній син проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, враховуючи вік дитини, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 272, 00 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved