Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 16.02.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Крім цього, [PERSON] просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є її донькою. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені зі слів матері. Відповідачка залишила малолітнього сина на її виховання, тривалий час не цікавиться його життям та допомоги в утриманні не надає. Онук проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Позивачка забезпечує онука необхідним доглядом, лікуванням, харчуванням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, а також навчання. Станом на час звернення із позовом місцезнаходження [PERSON] невідомо. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 16.02.2023 року, справа №946/1164/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 08.03.2023 року ухвалою суду справу відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. 15.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 2.4. Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не зверталася. Представник третьої особи надала заяву, якою просила задовольнити позовну заяву та розглянути справу за її відсутності. 2.5. Ухвалою суду від 02.11.2023 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 2.6. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №1027, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.3). 3.2. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №402, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.5). 3.3. Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів міста Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області, малолітній [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2017, з 01.10.2019 - у класі з інклюзивним навчанням, є учнем 6-Б класу. До початку п`ятого класу вихованням займалася мати. На теперішній час малолітній перебуває на утриманні, під наглядом та контролем бабусі, [PERSON] , яка систематично цікавиться успіхами онука, прислухається до порад вчителів, асистента вчителя та вирішує усі організаційні питання щодо навчання (а.с.10). 3.4. Згідно з випискою з історії хвороби, [PERSON] має клінічний діагноз: вроджений порок серця, комбінований митральний порок з переважанням недостатності II ступеню, стан після закриття відкритого артеріального протоку, помірна легенева гіпертензія. НК І ступеню (а.с.9). 3.5. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01/21-332 від 30.03.2023 року [PERSON] визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з вказаного висновку, відповідачка [PERSON] залишила малолітнього сина на виховання та утримання бабусі [PERSON] з грудня 2021 року. Зі слів сусідів мати деякий час орендувала житлове приміщення, зловживала спиртними напоями, змінила адресу проживання та на теперішній час її місце перебування невідомо (а.с.34-35). ІV. Релевантні джерела та акти їх застосування 4.1. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого. 4.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.4. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.5. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.6. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.7. Суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх материнських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за ним належний догляд та контроль, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться здоров`ям, не створює умови для отримання сином освіти, а також не проявляє до нього материнської уваги та турботи. 4.8. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. 4.9. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. 4.10. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.11. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. 4.12. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 4.13. Стаття 184 СК України визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 4.14. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.15. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved