Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

В травні 2023 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4145990 від 13.05.2021 в загальній сумі 65970 грн 95 коп., а також судовий збір в сумі 2684,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 13.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4145990. 24.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4145990 від 13.05.2021, позичальником за яким є [PERSON] . Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги, в т.ч. за вказаним кредитним договором. Позивач вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу в користування кредитні кошти, однак, відповідач своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в загальній сумі 65970,95 грн, яка відповідачем в добровільному порядку погашена не була. Посилаючись на викладене, позивач як законний правонаступник первісного кредитора вимушений звернутись до суду із даним позовом, та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2023 у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. До суду подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, та позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника відповідача, відповідно до яких сторона відповідача вказувала на недоведеність належними доказами підстави позову та розмір заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4145990, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. З наявних у справі доказів вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу в користування кредитні кошти, та доказів на спростування зазначеного відповідачем суду надано не було. Крім того, 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4145990 від 13.05.2021, позичальником за яким є [PERSON] . Також ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.202 відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги, в т.ч. за вказаним кредитним договором. Зазначені договори є чинними, та у встановленому законом порядку оскаржені не були, та докази зворотному в матеріалах справи відсутні. Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем, як законним правонаступником первісного кредитора, в сумі 65970,95 грн, яка відповідачем в добровільному порядку погашена не була. Сторона відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, вказувала про недоведеність підстав позову та розміру заявленої до стягнення суми. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач. Крім того, за наданими позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4145990 від 13.05.2021 складає суму в розмірі 65970,95 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45600,00 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 370,95 грн - заборгованість по пені та штрафам. Стороною відповідача зазначений розрахунок не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Крім того, наведені в запереченнях на позов доводи відповідачем достатніми доказами не доведено, та ці твердження повністю спростовуються умовами укладеного договору та наявними у справі доказами. Суд відмічає, що інші наведені стороною відповідача доводи не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки, стороною позивача було надано суду достатні докази їх фактичного понесення позивачем, однак, на переконання суду, розумним та справедливим розміром зазначених витрат з огляду на перелік наданих послуг та їх вартість буде сума в розмірі 5000,00 грн, а тому вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved