Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

02.10.2023 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 14.09.2017 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/3681/17 було розірвано. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2023 донька навчається у Державному навчальному закладі "Львівське вище професійне училище побутового обслуговування" на денній формі навчання. Зазначає, що усі витрати на утримання дочки несе особисто, а відповідач жодної участі у допомозі доньці не бере, хоча має таку можливість. Відтак, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання. 03.10.2023 суддею отримано відповідь №252937 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, інформація щодо якого відсутня у даному реєстрі. 03.10.2023\~суддею направлено запит в Відділ-центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 13.10.2023. Ухвалою від 03.10.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 06.11.2023, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвала разом з позовною заявою та додатками надсилалась сторонам по справі, однак відповідач ухвали про відкриття провадження з додатками не отримав, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення, зокрема, відповідача, про розгляд даної справи та вважає його належним чином повідомленим про порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження останньої, серії [NUMBER] , виданого 28.09.2007, а.с.7. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/3578/17 від 15.06.2017 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину та на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 15.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття., а.с.5-6. Згідно довідки №1490 від 06.09.2023 року [PERSON] з 01.09.2023 р. по 30.06.2024 р. дійсно навчається у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище побутового обслуговування» в групі №119 за професією «Візажист. Візажист-стиліст» на неповному державному забезпеченні. Форма навчання денна, рівень акредитації третій., а.с.9. Статтею 51 Конституції України\~передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття. Відповідно до\~статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тому, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу (про обставини неможливості надавати утримання суд не повідомив). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до\~статті 200 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved