Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

11 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: оголосити його усиновлювачем малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та внести зміни в актовий запис про народження. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він починаючи з 06 грудня 2019 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , яка має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З часу їхнього спільного проживання, з ними постійно спільно проживає малолітня дитина [PERSON] , до якої він ставиться, як до рідної дочки, вона сприймає його як свого батька. У них склались добрі, родинні взаємовідносини, у сім`ї панує злагода. Він постійно займається вихованням малолітньої [PERSON] , матеріально її забезпечує, відчуває спорідненість з дитиною, оскільки дитина потребує батьківської турботи. Його дружина [PERSON] не заперечує проти того, щоб він усиновив її дитину. Заявник також вказує, що він за станом здоров`я може бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Ухвалою судді від 24 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] також підтримала подану заяву заявником, вказала, що між її чоловіком [PERSON] та її донькою [PERSON] склалися теплі стосунки як між батьком та донькою, усиновлення відповідає інтересам дитини. З [PERSON] вони почали проживати разом як чоловік і дружина коли [PERSON] був один рік. З того часу заявник ставиться до її доньки як до своєї рідної. Представник органу опіки та піклування Дерев`янчук О.І. вважає, що усиновлення заявником малолітньої [PERSON] є доцільним та буде відповідати інтересам дитини. Від Єланецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на електронну адресу суду надійшла заявапро розгляд справи у відсутності представника відділу та щодо розгляду справи відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області [PERSON] народилася [INFO] , де її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , про що 16.08.2011 року було зроблено актовий запис № 61. Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00041277049 відомості про батька в актовому записі № 61 від 16 серпня 2011 року, який здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.12.2019 року заявник одружився зі [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [INFO] », про що 06 грудня 2019 року зроблено актовий запис № 2 Виконавчим комітетом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-001462152, заявник [PERSON] на території України станом на 05.09.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має. Висновком про стан здоров`я особи, виданим КНП «Крижопільський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11 вересня 2023 року № 1328, підтверджено, що заявник [PERSON] здоровий. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 12 вересня 2023 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , його дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка дружини - [PERSON] , [INFO] , спільні діти дочка - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Умови проживання є сприятливими для нормального проживання, розвитку і виховання малолітніх дітей. Діти забезпечені всім необхідним в повній мірі. Члени сім`ї позитивно ставляться до усиновлення [PERSON] . [PERSON] , [INFO] . Згідно із заяви, яка нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Носовим В.В. 05 вересня 2023 року за № 1280, мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] дає згоду на те, щоб її дочку усиновив [PERSON] з присвоєнням дитині прізвища та по батькові усиновителя та запису його батьком дітей. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого КНП «Крижопільський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11 вересня 2023 року № 1327, [PERSON] , [INFO] , здорова. Згідно письмової заяви малолітньої [PERSON] від 12 вересня 2023 року, вона вказує, що у неї є бажання, щоб її удочерив [PERSON] , у них склались теплі стосунки і вона вважає його своїм батьком. Як вбачається з висновку Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області, як органу опіки та піклування, від 21 вересня 2023 року № 01-45/2013, усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину своєї дружини [PERSON] - малолітню [PERSON] , усиновлення якої провадиться в її інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя дитини. Сім`я матеріально забезпечена. Для виховання, розвитку та проживання дітей створені належні умови. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У відповідності до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що обов`язок суду при вирішенні заяви про усиновлення перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. ч. 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ст. ст. 3-5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися у першочерговому порядку і вони забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення в середині країни. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дітей заявником, судом не встановлено, заявник за віком, станом здоров`я, матеріальним становищем та умовами проживання може бути усиновлювачем, є всі підстави вважати, що дитині створені необхідні умови для проживання, передбачені законом, заявник бажає бути усиновлювачем дитини з метою надання їй батьківської любові та домашнього затишку і здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Згідно ст. ст. 229, 230, 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Відповідно до п. 9 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 03.07.2007 за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Таким чином, вимога заявника про зміну даних про батька малолітньої [PERSON] прізвища та по батькові останньої підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дане усиновлення проводиться виключно в інтересах дитини і заявник [PERSON] дійсно бажає її усиновити, дитина проживає у сім`ї з усиновлювачем, відсутні підстави, які б перешкоджали усиновленню, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved