Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

12.07.2022 (вхідна дата документу) представник позивача ТзОВ «Кардсервіс» адвокат Павленко С.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь суму боргу у розмірі 31459, 81 гривень. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 13.11.2018 між ТОВ «Кардсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір (кредитної лінії) № 181113-002 у електронній формі, підписаний шляхом підтвердження одноразовим паролем відправленого CMC на номер телефону [NUMBER] - код підпису: [NUMBER] . Заявка на отримання кредиту надійшла від відповідача 13.11.2018 о 16:35:52 год. Акцепт оферти Позичальником (підписання договору здійснено Одноразовим ідентифікатором): W66013 направленого за номером телефону: [NUMBER] . Відповідно до п.п. 1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 14 296 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Кредитодавець видає Позичальнику Кредит строком з 13.11.2018 по 14.04.2019. Кредит видається по продукту 6 платежів. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 14.04.2019, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за ним Договором. Позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує протягом тривалого строку, внаслідок чого станом на 15.02.2022 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КАРДСЕРВІС» становить 31459,81 грн. та складається з: прострочена заборгованості за тілом кредиту 9529,82 грн.; прострочена заборгованість за процентами 14781,99 грн.; строкова заборгованість за штрафами 7148,00 грн. 19.04.2022 представник ТОВ «Кардсервіс» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості до [PERSON] , однак означена вимога відповідачем не виконана. У судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися, однак в матеріалах справи достатнього доказів для ухвалення рішення. Так, 03.03.2023 (вхідна дата документу) відповідачем надіслано до суду відзив, в якому він заперечує проти задоволення позову, посилається на те, що позивачем пропущено строк загальної та спеціальної позовної давності, відсутній розрахунок заборгованості за кредитом тощо. 24.07.2023 (вхідна дата документу) представником позивача надіслано до суду пояснення по справі, в яких він зазначає, що строки позовної давності не пропущено, так як діяв карантин, в матеріалах справи наявна виписка з особового рахунку за кредитним договором, де вказана усі транзакції клієнта, прострочення платежів тощо. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 13.11.2018 між ТОВ «Кардсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір (кредитної лінії) № 181113-002 у електронній формі, підписаний шляхом підтвердження одноразовим паролем відправленого CMC на номер телефону [NUMBER] - код підпису: [NUMBER] . Заявка на отримання кредиту надійшла від відповідача 13.11.2018 о 16:35:52 год. Акцепт оферти Позичальником (підписання договору здійснено Одноразовим ідентифікатором): W66013 направленого за номером телефону: [NUMBER] . Відповідно до п.п. 1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 14 296 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю. Відповідно до п.п. 1.2. Кредитного договору кредит надається Позичальнику шляхом оплати товарів/ послуг, що купуються Позичальником за рахунок кредитної лінії у продавця. Відповідно до п.п. 4.11. Кредитного договору у разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи з терміну кредитування, кредит не був повністю погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та не повний місяць до моменту повного остаточного погашення позичальником кредиту у розмірі 5% в місяць від вартості товару. Відповідно до п.п. 7.2. Кредитного договору, у разі порушення виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та\\або процентів за Договором, він зобов`язується сплатити на користь Кредитодавця штраф. У разі несвоєчасної оплати кожного щомісячного платежу (понад 7 календарних днів) Позичальник оплачує штрафи у розмірі 10% від загальної суми простроченої заборгованості. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитодавець видає Позичальнику Кредит строком з 13.11.2018 по 14.04.2019. Кредит видається по продукту 6 платежів. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 14.04.2019, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за ним Договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). З графіку платежів за договором видно, що кожного 14-го числа місяця в період з листопада 2018 по квітень 2019 року відповідач повинен був вносити 2840, 41 грн., з них 2382, 67 грн. сума повернення кредиту, 457, 47 грн. щомісячна плата за його користування (платежі 2-7). Перший платіж становить 2840 грн. Загальна вартість кредиту становить 17040, 84 грн. й включає 14296, 02 загальний розмір кредиту та 2744, 82 грн. плату за користування кредитом. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 181113-002 від 15.02.2022 вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КАРДСЕРВІС» станом на 15.02.2022 становить 31459,81 грн. та складається з: прострочена заборгованості за тілом кредиту 9529,82 грн.; прострочена заборгованість за процентами 14781,99 грн.; строкова заборгованість за штрафами 7148,00 грн. Натомість відповідач здійснив внесення необхідної суми лише 13.11.2018 (перший платіж) та 10.12.2018. Відтак суд вважає, що у відповідача перед позивачем наявна прострочена заборгованості за тілом кредиту 9529,82 грн. (2382, 67*4) та заборгованість за процентами 1829, 88 (457, 47*4) грн. станом на 14.04.2019 (дата закінчення строку дії договору). Суд зауважує, що ухвалою від 27.07.2023 позовну заяву була залишено без руху з підстав відсутності обґрунтованого розрахунку сум до стягнення, на її виконання 14.08.2023 (вхідна дата документу) представник позивача надіслав заяву, в якій надав розрахункову таблицю. Однак суд критично відноситься до такої, оскільки в ній не відображено, яким чином нараховані відсотки і чому такі становлять суму у 14781, 99 грн., окрім цього відсутнє посилання на пункти кредитного договору, з яких можна було б встановити порядок нарахування простроченої заборгованості за процентами. З аналогічних підстав суд вважає неспроможними доводи сторони позивача щодо стягнення з відповідача штрафів, нарахованих на суму 7148 грн. Окремо суд звертає увагу на те, що в заяві на усунення недоліків сторона позивача вказує, що заборгованість розрахована за період від 13.11.2018 по 15.02.2023, з чим суд не погоджується з нижчевказаних підстав. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У даному випадку строк дії договору закінчився 14.04.2019, а тому позивач не має правових підстав нараховувати будь-які проценти після закінчення строку дії договору. Щодо строку позовної давності, про застосування якої наголошує відповідач, суд зауважує наступне. Згідно ст. 256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257, 259 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки договором не встановлений строк позовної давності, застосуванню підлягає загальна позовна давність тривалістю у три роки. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 5 договору (графік платежі) передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту щомісячно, кожного місяця до 14-го числа місяця. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця до 14-го числа місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором позичальником не внесено чергового платежу до 14.01.2019, відтак строк позовної давності за вказаним договором слід вираховувати з наступного дня й за таким платежем позивач повинен був пред`явити позов до 15.01.2022, за платежем від 14.02.2019 - 15.02.2022 й т.д. При цьому фактично позовну заяву подано 06.07.2022 (штемпель на поштовому відправленні). Однак Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-IX від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Отже, усі строки загальної і спеціальної позовної давності продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Станом на 15.01.2022 (щодо чергового платежу) строк позовної давності не сплинув, оскільки Закон № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02.04.2020, тобто строки загальної і спеціальної позовної давності продовжено на строк дії карантину. За таких обставин, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи, що розпочався 15.01.2019 (щодо чергового платежу), не закінчився 15.01.2022, так як був продовжений у порядку п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором: за тілом кредиту 9529,82 грн. (2382, 67*4) та заборгованість за процентами 1829, 88 (457, 47*4) грн. станом на 14.04.2019 (дата закінчення строку дії договору). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved