Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1. 12.09.2023 до суду звернулась с позовом [PERSON] до ТОВ «АВАНСАР» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтувавши свої вимоги наступним. 31 травня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 75203 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВАНСАР» заборгованості в сумі 58\~230, 50 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олександром Степановичем 24.08.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69718673 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. В автоматизованій системі виконавчого провадження стороною позивача отримано копію оспорюваного виконавчого напису, згідно якого загальна заборгованість складає 58\~230, 50 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15\~387, 35 грн., прострочена заборгованість за нарахованими несплаченими відсотками 41\~093, 15 грн., заборгованість за нарахованою пенею становить 900 грн., та за вчинення виконавчого напису 850 грн. У виконавчих написах зазначено, що заборгованість стягується згідно кредитного договору № 200209115 від 10.05.2016, укладеного з ПАТ «Банк Михайлівський». Зазначає, що після одруження [PERSON] позивачка по справі, взяла прізвище чоловіка [PERSON] , а відповідач 07.11.2021 змінив назву з «Фінансова компанія «АВАНСАР» на ТОВ «АВАНСАР». Вказує, що жодних відносин з відповідачем вона не мала та не має, в неї не виникало жодних зобов`язань по відношенню до стягувача і заборгованість є безпідставною. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням порядку вчинення нотаріальної дії, оскільки обтяжувач (стягувач), в разі наміру звернення стягнення в позасудовому порядку за допомогою виконавчого напису нотаріуса, зобов`язаний надіслати боржнику письмове повідомлення. Відповідач письмової вимоги про усунення порушення не отримував, будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не надавались та Позивач з ними не ознайомлювалася. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Однак нотаріусом зазначена постанова була порушена. Крім того, вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Однак, будь-яких повідомлень вона не отримувала. Також нотаріус не упевнився у безспірності вимог, не з`ясував наявність чи відсутність заперечень боржника, щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах; не отримав документів, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус не упевнився в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із зазначеним просить: -Визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 75203 від 31.05.2021. \~ \~ \~ \~ 1.2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи продимлялася шляхом надіслання повістки та шляхом повідомлення через свого представника адвоката В. Драченко, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~1.3. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~В.\~Драченко, що діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія СА № 1064087 від 12.09.2023 до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. 1.4. Відповідач\~представник ТОВ\~«АВАНСАР» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 1.5. Третя\~особа Приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Є.М. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 1.6. Третя\~особа приватний\~виконавець виконавчого\~округу Черкаської\~області \~Плесюк О.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~2.1. Позивачем разом з позовною заявою надано клопотання про розгляд справи без участі позивача в порядку спрощеного позовного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 3.1. 12.09.2023 справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 3.2. 15.09.2023 ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси справа передана за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси (а.с. 19-20). 3.3. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.10.2023 між суддями підтверджується факт розподілу справи суді [PERSON] (а.с. 22). 3.4. Ухвалою судді від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження і призначена справа за правилами спрощеного позовного провадження, залучені до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ?приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, ?приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович (а.с. 23-24). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. Як вбачається з матеріалів справи 31 травня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 75203 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВАНСАР» заборгованості в сумі 58\~230, 50 грн., яка складається з ?суми кредиту становить 15\~387, 35 грн., ?простроченої заборгованості за нарахованими несплаченими відсотками 41\~093, 15 грн., ?заборгованості за нарахованою пенею становить 900 грн., ?суми за вчинення виконавчого напису 850 грн. (а.с. 9). 4.2. У виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується згідно кредитного договору № 200209115 від 10.05.2016, укладеного з ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 9). 4.3. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олександром Степановичем на підставі вищезазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та 24.08.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69718673 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 9). 4.4. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 серпня 2022 вбачається, що після одруження [PERSON] позивачка по справі, взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 6). 4.5. З Виконавчого запису вбачається, що відповідач змінив назву з «Фінансова компанія «АВАНСАР» на ТОВ «АВАНСАР» (а.с. 9). V. Оцінка Суду. 5.1. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 5.2. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 5.3. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 5.4. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). 5.5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 5.6. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 5.7. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 5.8. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 5.9. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. 5.10. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 5.11. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 5.12. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 5.13. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 5.14. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 5.15. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 5.16. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 5.17. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. 5.18. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 5.19. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 5.20. У зв`язку з викладеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 5.21. В той же час, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 5.22. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постановах Верховного Суду у справі від 19 вересня 2018 року № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18), Постанові КЦС ВС від 06.05.2020 року № 320/7932/16-ц (61-38989св18). 5.23. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.24. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вимоги ТОВ «АВАНСАР» щодо стягнення з неї суми заборгованості зазначені у виконавчому написі неправомірні та є спірними. Суд погоджується з цими доводами позивача, оскільки крім виконавчого напису, інших документів відповідачем надано не було. 5.25. Крім того, ухвалюючи рішення по даній справі, суд приходить до висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Порядку щодо спливу 30-денного строку з моменту надіслання банком письмової вимоги до боржника, оскільки доказів отримання письмової вимоги боржником відповідачем надано не було, а тому відсутні підстави стверджувати, що у боржника була об`єктивна можливість ознайомитися, в разі її наявності, із розміром заборгованості, а у разі необхідності його спростувати або усунути порушення умов кредитного договору. 5.26. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що доводи позивача щодо наявності спору по договору, який був підставою вчинення нотаріусом виконавчого напису та сумам, що підлягали стягненню, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи, а тому суд приймає ці доводи та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Так, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 858, 88 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved