Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У червні 2023 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 19 760,11 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» є балансоутримувачем житлового комплексу по вул. Червонопільській у м. Києві. Відповідачка є власником квартири [ADDRESS] . 18.09.2015 між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання забезпечення надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] . Крім того, 18.09.2015 між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання служби адміністраторів та забезпечення контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію. 04.04.2016 між сторонами укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до умов вказаних договорів відповідачка зобов`язана вносити плату за отримані послуги на рахунок позивача не пізніше 1 числа наступного місяця за розрахунковим. Однак в порушення умов договорів відповідачка тривалий час не сплачувала надані позивачем послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з жовтня 2020 року по червень 2023 року в розмірі 19 760,11 грн., яку позивач просить стягнути з останньої на його користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечуючи при цьому щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв та клопотань до суду не подала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Ковальська - Житлосервіс» є балансоутримувачем житлового комплексу по вулиці Червонопільській у місті Києві відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкта №165152434564 від 31.08.2015, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, та на підставі акту приймання- передачі житлового - комплексу на баланс від 18.08.2015. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довгополою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №606. 18.09.2015 між відповідачкою та позивачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до пункту 1 договору його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з підпунктом 1 пункту 13 договору виконавець (позивач) взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 11 договору споживач (відповідач) зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Пунктом 5 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі за поточний місяць вносяться до 1-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, встановлено, що 18.09.2015 між сторонами укладено договір про надання послуг, згідно з підпунктом 4.2.1. якого виконавець (позивач) взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством та умовами договору. Згідно з підпунктом 4.1.1. договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Згідно з підпунктом 2.2. договору платежі за даним договором вносяться споживачем не пізніше 1-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, 04.04.2016 між сторонами укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до пункту 1 якого предметом його є забезпечення виконавцем надання споживачеві відповідної якості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з підпунктом 1 пункту 18 вказаного договору виконавець (позивач) взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасне надання споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, правил та цього договору. Згідно з підпунктом 1 пункту 16 договору споживач (відповідач) зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Пунктом 9 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі за поточний місяць вносяться до 1-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Стаття 151 Житлового кодексу УРСР покладає обов`язок на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. При цьому, статтею 179 Житлового кодексу УРСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово- будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку шляхом оплати всіх витрат експлуатуючій організації, відповідно до затвердженого тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 01.05.2019, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як встановлено судом, тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків та споруд прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] , які застосовувались позивачем при проведенні нарахувань за житлово - комунальні послуги, встановлені з 01.01.2018 розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1444 від 15.11.2017 у розмірі 7,03 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири, що належить власнику, за місяць з ПДВ. З листопада 2019 року зі складу витрат на утримання будинку виключена складова - вивезення твердих побутових відходів відповідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017. Таким чином, вартість витрат на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій склала 6,90 грн. за 1 кв.м. В подальшому розмір витрат на утримання будинку і споруд та прибудинкових територій було скориговано та встановлено у розмірі 9,70 грн. за 1 кв.м. Загальна площа квартири, яка належить відповідачці, становить 114,1 кв.м. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка отримувала та споживала комунальні послуги з утримання будинку й прибудинкової території та опалення, які надавалися позивачем, а також частково вносила оплату за них. Однак внаслідок неналежного виконання відповідачкою договірних зобов`язань у неї виникла заборгованість перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг, яка за період з жовтня 2020 року по червень 2023 року склала 19 760,11 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем до суду. На час розгляду справи судом наданий позивачем розрахунок заборгованості нею не спростований. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі ст. 310 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 19760,11 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9504 від 27.06.2023. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Н підставі викладеного,

Outcome: approved