Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 14.04.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільних дітей у них з відповідачем немає. Їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося. Трохи проживши разом вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. Це все ставало причиною постійних сварок і непорозумінь між ними. На її неодноразові прохання налагодити нормальні сімейні стосунки відповідач не реагував. Вони з відповідачем не проживають разом більше 4 років, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. На даний час їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що збереження їхнього з відповідачем шлюбу є недоцільним, а його розірвання відповідатиме їхнім інтересам. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у її відсутності, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» на 03.11.2023 року на 08:30 год., яка доставлена відповідачу 02.10.2023 року, про причини неявки відповідач суду не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 14.04.2017 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Як встановлено згідно пояснень позивача, та не спростовано відповідачем, між сторонами внаслідок різних поглядів на життя та сімейні стосунки постійно виникали сварки і нерозуміння, що призвело до того, що сторони більше чотирьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved