Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] адвоката Гентош Ростислава Євгеновича до Львівської міської ради про визначення додатково строку на прийняття спадщини. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 01.08.2023 року представник позивача [PERSON] , [INFO] - адвокат Гентош Ростислав Євгенович звернувся до Шевченківського районного суду м. з позовною заявою до Львівської міської ради про визначення додатково строку на прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Незадовго до своєї смерті у зв`язку з відсутністю в Україні близьких родичів всі свої документи [PERSON] залишила на зберігання у [PERSON] . У травні 2023 року [PERSON] серед документів, залишених на зберігання, виявив заповіт від 05.08.2004 р. померлої на ім`я [PERSON] . та повідомив спадкоємця про це. [PERSON] є громадянином Канади та постійно проживає в Канаді. Дізнавшись про наявність заповіту на його ім`я 21.06.2023 р. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса в м. Торонто Енн Мурдок Вудруфф, щоб засвідчити заяву про прийняття спадщини за заповітом та оформити довіреність на представника [PERSON] для вчинення необхідних дій в Україні. 25.07.2023 р. заява [PERSON] про прийняття спадщини була подана приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюбинському А.В. 25.07.2023 р. приватним нотаріусом було відкрито спадкову за №70990881 у спадковому реєстрі. Разом з тим, нотаріус вказав на неможливість оформлення спадщини у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України, але має право звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 на території України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й наразі триває. Дана обставина безсумнівно є непереборною, надзвичайною, невідворотньою та об`єктивною, що також не може не бути прийнятим судом до уваги. 28.02.2022 Торгово-промислова палата України своїм листом № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами. Уряд Канади неодноразово застерігав громадян Канади від поїздок в Україну у зв`язку з тим, що існує загроза їхньому життю. Вказані обставини, а також факт, що спадкоємець постійно проживає на території іншої держави (в Канаді) створили об`єктивні та істотні труднощі для вчинення необхідних дій для прийняття спадщини, перешкодивши [PERSON] , як спадкоємцю, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. При цьому, в іншому порядку, ніж судовий, [PERSON] не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Враховуючи викладені вище обставини, [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Інший спосіб реалізувати його право на спадщину, крім судового, відсутній. Усталена практика Європейського суду з прав людини вказує на недопустимість порушення права на вільне володіння майном, закріпленим у Протоколі 1. Крім того, недостатня проінформованість спадкоємців про відкриття спадщини є також порушенням прав, закріплених Конвенцією в контексті прогнозованості та чіткості закону. Просить позовні вимоги задовольнити. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного\~суду\~м.\~Львова\~\~від 07.08.2023\~року\~\~відкрито провадження\~у\~справі\~та призначено\~підготовче\~засідання\~ (а.с.36-37). Ухвалою Шевченківського районного\~суду\~м.\~Львова\~\~від 28.08.2023\~року\~\~закрито підготовче\~провадження\~ та\~призначено\~справу до\~судового розгляду\~по суті (а.с.48-49). В судове засідання представник відповідача не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. В судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи та просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що у травні 2023 року він серед документів, залишених на зберігання, виявив заповіт від 05.08.2004 р. померлої на ім`я [PERSON] . та повідомив спадкоємця про це. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є громадянином Канади та постійно проживає в Канаді. 21.06.2023 р. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса в м. Торонто Енн Мурдок Вудруфф засвідчити заяву про прийняття спадщини за заповітом та оформити довіреність на представника [PERSON] для вчинення необхідних дій в Україні. 25.07.2023 р. заява [PERSON] про прийняття спадщини подана приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюбинському А.В. 25.07.2023 р. приватним нотаріусом відкрито спадкову за №70990881 у спадковому реєстрі. Нотаріус вказав на неможливість оформлення спадщини у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України, але має право звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті , встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів та передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст.2 68 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1272 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини позивач разом із спадкодавцем не проживав, а, тому, не може вважатися таким, що прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки позивач у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, він у силу приписів вказаного положення ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із абзацу 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для кожної конкретної відкритої справи до воєнного стану виглядатиме таким чином якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців, а якщо сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє стара норма, за якою строк прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців; Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18. Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Необхідно наголосити, що в залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до викладеного в постанові Верховного Суду від 11.06.2018 року у справі № 479/713/17 правового висновку, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які, на думку Верховного Суду, не можуть бути визнані судом поважними, - при розгляді даної справи, такі причини судом не встановлені. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що через ситуацію, яка була наявна у позивача, зокрема те, що позивач розраховував ,враховуючи постанову КМУ №164 від 28 лютого 2022 року на додаткових 4 місяці продовження строку на прийняття спадщини, через влаштування на роботу не міг приїхати до України, для чого доручив своїй дружині вчинити від його імені дії по прийняттю спадщини,яка також є працюючою за кордоном , проте їй належить відпустка, тому вона і приїхала до України, на кілька днів після закінчення 6-ти місячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини,усі правовстановлюючі документи на квартиру, докази, що позивач син спадкодавця, оригінал свідоцтва про народження знаходились у м. Львів , тому позивач не мав змоги раніше звернутися до і закордонних установ із заявою про прийняття спадщини .Суд вважає вказані позивачем причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідне встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені представником позивача у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved