Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

25.08.2023 представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.02.2011 у розмірі 62072,77 грн, станом на 17.07.2023, яка складається: 49 183,74 грн. заборгованість за кредитом; 12 889,03 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати. Вимоги мотивував тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 17.02.2011 відповідачка [PERSON] отримала у АТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між тим, відповідачка взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через неналежне виконання нею умов договору, не погашає, тому просить стягнути означену заборгованість в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні із позовом до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує ухваленню заочного рішення у справі (а.с. 61). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлялась належно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилась, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч.5 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З долучених до справи копій анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.02.2011, витягів з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] та Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.17-51) видно, що [PERSON] отримала у АТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідачка зобов`язувалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Як убачається із змісту позову та матеріалів справи, [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору, через це утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку Банку на 17.07.2023 становить 62072 грн. 77 коп., з яких: 49\~183 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом; 12\~889 грн. 03 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Обставин, які б давали підстави сумніватись у розрахунку розміру заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк», судом не здобуто, відповідачкою такий не спростовано. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення. Витрати, понесені позивачем у зв`язку із зверненням до суду з позовом складають 2\~684 грн. (а.с.1) і у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved