Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що у сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] . \~В провадженні Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса)\~перебуває виконавче провадження № 47982052 з примусового виконання виконавчого листа № 521/5639/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси 24 червня 2015 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі частки всіх доходів починаючи з 08.04.2015 року до 13.01.2027 року. Згідно розрахунку від 14.07.2023 року, станом на 13.07.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів складає 92\~521,08 грн. Таким чином, відповідач не сплачує аліменти на утримання сина. Згідно розрахунку, пеня за несплату аліментів складає 635\~837,68 грн. Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, стягненню підлягає пеня у розмірі 100% заборгованості у розмірі 92\~521,08 грн. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 92\~521,08 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Громіку Д.Д. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та визначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 жовтня 2022 року представник відповідача направив на адресу Малиновського районного суду м. Одеси відзив, згідно якого позовні вимоги визначені позивачем він не визнає та просить відмовити у задоволені позову. Позивач до судового засідання не з`явилась, однак надала заяву, про розгляд справи її відсутності, а також просила позов задовольнити, стягнути пеню відповідно до розрахунку в останній редакції. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/5639/15-ц про стягнення аліментів, за результатами розгляду якої ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі частки всіх доходів починаючи з 08.04.2015 року до 13.01.2027 року. Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №521/5639/15-ц на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 47982052. Судом встановлено, що [PERSON] не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати аліментів, внаслідок чого, станом на 13.07.2023 року, у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 92\~521,08 грн. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заборгованості по аліментах від 14.07.2023 року, складеного головним державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. в рамках виконавчого провадження АСВП 47982052. Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Даний висновок зроблено у правовому висновку постанови Великої Палати ВС від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивачем було додано до матеріалів справи розрахунок пені за прострочення аліментів, відповідно до якого розмір пені складає 635\~837,68 грн., вказаний розрахунок відповідачем спростовано не було. Суд погоджується із наданим представником позивача розрахунком заборгованості пені, оскільки такий було проведено відповідно до зазначених вище норм законодавства. Згідно приписів ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, враховуючи законодавчо закріпленні обмеження щодо неможливості стягненні неустойки (пені) більше ніж 100 % заборгованості зі сплати аліментів, яка у даній справі складає 92\~521,08 грн., суд доходить висновку, що розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з [PERSON] становить 92\~521,08 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що факт наявності заборгованості у виконавчому провадженні АСВП 47982052 з виконання виконавчого листа № 521/5639/15 підтверджений належними, достовірними та дійсними доказами, які в своїй сукупності є достатніми для висновку про обґрунтованість вимоги стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) від суми несплачених аліментів в розмірі 92\~521,08 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн., встановлений\~Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ\~з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року.

Outcome: approved