Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

КРИВОРІЗЬКА МІСЬКА РАДА звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом в якому просили: (а) стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАБРО» на їх користь кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058 за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 531\~367, 61 гривень, а також судовий збір у розмірі 7\~970, 52 гривні; (б) стягнути з [PERSON] на їх користь кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058 за адресою: [ADDRESS] у розмірі 59\~040, 85 гривень та судовий збір в розмірі 885, 61 гривень. Мотивуючи свої вимоги тим, що необхідність звернення з даним позовом викликана порушенням інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу, як власника земель міста, що зумовлено несплатою Відповідачами коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,7235 га. В період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року у сумі 590408,46 грн., що призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів у відповідному розмірі. Зазначили, що 27.05.2020 року ТОВ «ГАБРО» відчужило частину комплексу [PERSON] в розмірі 10/100 часток. Набувши у власність нерухоме майно [PERSON] повинен був оформити своє право на земельну ділянку, у встановленому законом порядку, звернувшись до міської ради з відповідною заявою (ст..ст. 123, 124 ЗК України). Проте, відповідачі право користування земельною ділянкою під комплексом не оформили (строк дії попереднього Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2007 року, укладений між Криворізькою міською радою та ТОВ «ГАБРО», закінчив свою дію 05.09.2010 року, протягом 2022 року податкові зобов`язання щодо сплати за землю не визначили та не сплачували. Відповідачі є фактичними користувачами земельної ділянки, оскільки на ній розташоване їх нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.01.2023 року № 321407636 відповідачі є співвласниками комплексу будівель: торгівельний павільон «А» загальною площею 982, 8 кв.м., будівля СТО «Б» адміністративна будівля «В» площею забудови 186, 0 кв.м., торгівельні блоки «Г» площею забудови 269, 8 кв.м., котельня «Д» площею забудови 15,8 кв.м., будівля кафе «Е» площею забудови 186, 0 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , де ТОВ «ГАБРО» належить 90/100 часток, а [PERSON] 10/100. За змістом частини першої статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать Відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки. Це зобов`язує відповідачів до здійснення оплати за фактичне користування земельною ділянкою розташованою за адресою: [ADDRESS] , пропорційно до їх часток у праві власності на нерухоме майно в силу прямих норм закону. Ухвалою суду від 20.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 16.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представником відповідачів адвокатом Дерій Андрієм Олександровичем подано заперечення щодо позову, вважав його необґрунтованим та позивачем не надано до суду належних доказів щодо несплати відповідачами коштів за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданого позивачем витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 3952 від 04.01.2023 року земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] площею 0, 0289 гектарів присвоєно кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:04:268:0058, нормативна грошова оцінка становить 56580811, 05грн. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. В графі цільового призначення земельної ділянки зазначено, що у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження використання земельної ділянки із визначеним цільовим призначенням як землі комерційного використання, про що зазначено позивачем. Навпаки, у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 3952 від 04.01.2023 року зазначено, що у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель. Оскільки визначення ставки річної орендної плати впливає на розмір орендної плати, необхідним є доведення визначення в розрахунках відсотка річної орендної плати, виходячи з дійсного цільового використання земельної ділянки. В судовому засіданні представниця позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила їх задовольнити. Представник відповідачів адвокат Дерій А.О. заперечував щодо позову, вважав безпідставними та необґрунтованими вимоги позивача. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 1211000000:04:268:0058, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки: 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа земельної ділянки 0, 7235 гектарів, форма власності: комунальна (а.с.45). З інформації з ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО від 30.01.2023 року № 321407636 відповідачі є співвласниками комплексу будівель: торгівельний павільон «А» загальною площею 982,8 кв.м., будівля СТО «Б» адміністративна будівля «В» площею забудови 186, 0 кв.м., торгівельні блоки «Г» площею забудови 269, 8 кв.м., котельня «Д» площею забудови 15,8 кв.м., будівля кафе «Е» площею забудови 186, 0 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , де ТОВ «ГАБРО» належить 90/100 часток, а [PERSON] 10/100 (а.с.13-14) Рішенням Криворізької міської ради № 2910 від 27.08.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на мкрн. [ADDRESS] , реєстрацію права власності на неї й надання її в оренду для реконструкції комплексу будівель під торгівельний комплекс з торгівельними рядами»» був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 7235 га. розташованої на мкрн. [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:04:268:0058 для реконструкції комплексу будівель та торгівельний комплекс з торгівельними рядами, який на теперішній час належить на праві спільної часткової власності Відповідачам та розміщений на спірній земельній ділянці (а.с.20-21). Між КРИВОРІЗЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ в особі секретаря міської ради Маляренка Сергія Васильовича, який діє на підставі рішення міської ради № 607 від 21.11.2006 року та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАБРО» 05.06.2007 року укладено договір оренди земельної ділянки, в оренду передано земельну ділянку площею 0,8214 га, кадастровий номер земельної ділянки 1211000000:04:268:0058, строк дії договору 3 роки. В договорі сторонами узгоджено орендну плату за користування земельної ділянки (а.с.15-19). ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА СЛУЖБА (ДПС) УКРАЇНИ надано інформацію, що в податковій звітності по земельному податку на 2022 рік ТОВ «ГАБРО» по земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058 податкові зобов`язання не визначено, орендна плата за вказану земельну ділянку не сплачувалась (а.с.22-23). Згідно наданої ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА СЛУЖБА (ДПС) УКРАЇНИ інформації фізична особа [PERSON] не знаходиться на обліку, як платник орендної плати за землю в Покровському районі на земельну ділянку на мкрн. 4-й Зарічний , 30а в 2022 році не сплачував (а.с.25). Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним Законом України (ст.13 Конституції України). Статтями 7, 140 Конституції України проголошено: в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше. Територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування (стаття 80 ЗК України). Наведена норма кореспондується з приписами ст.ст.142-145 Конституції України, відповідно до яких до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень. Права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку. В силу частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу та здійснювати від її імені і в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, у тому числі вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Як унормовано статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю (п. «а» ч.2 ст.83 ЗК України). Відповідачі, як фактичні користувачі земельної ділянки на мкрн. 4-й Зарічний 30а, міста Кривого Poгy, з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058, що без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею на рівні орендної плати зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. До суду позивачем надано розрахунок безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою ТОВ «ГАБРО» та громадянином [PERSON] загальна сума заборгованості за 01.01.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 590\~408, 46 гривень. Розрахунок проведений за формулою 56\~580\~811, 05 грн. нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу * 1, 2% ставка орендної плати, яка визначена рішенням КМР від 26.05.2021 року № 506. (а.с.10). За змістом частини першої статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, відповідної земельної ділянки які належать Відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. А тому, у зв`язку з користуванням Відповідачами нежитловою нерухомістю, розташованою на мкрн. 4-й Зарічний 30а міста Кривого Рогу презюмується користування усією спірною земельною ділянкою. А отже, це зобов`язує Відповідачів до здійснення оплати за фактичне користування земельною ділянкою розташованою за адресою: [ADDRESS] пропорційно то ох часток у праві власності на нерухоме майно в силу прямих норм закону. З урахуванням часток права власності на земельну ділянку ТОВ «ГАБРО» 90/100, що в перерахунку складає 531\~367, 61 гривень (590\~408, 46 грн. *90%), а [PERSON] 10/100, що складає 59\~040, 85 гривень (590\~408, 46 грн. *10%). Доказів на спростування розрахунку відповідачами та їх представником не надано. Статтею 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Як унормовано статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю (п. «а» ч. 2 ст. 83 ЗК України). За змістом статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Частиною першою статті 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, визначеними щодо неї правами Як унормовано статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування Земельної ділянки передбачає визначення і площі, меж та внесення інформації про неї до Державного зомельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Такий правовий висновок також викладений в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 16 червня 2021 року у справі № 922/1646/20, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19. За таких обставин, земельна ділянка площею 0, 7235 га з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058, розташована на мкрн. 4-й Зарічний 30а міста Кривого Рогу, є сформованою з 30.12.2014 року, що підтверджується витягом з ДЕРЖАВНОГО ЗЕМЕЛЬНОГО КАДАСТРУ ПРО ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ від 10.01.2023 НВ-0000027072023 (а.с.45). Згідно з частиною четвертою статті 120 ЗК України (в редакції станом на 20.09.2019), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За пунктом 2 частини 286.6. статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території Окрім того, статтею 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, крім іншого, віднесено надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України. Як встановлено частиною першою статті 123 ЗК України, надання у користування земельних ділянок комунальної власності здійснюється органом місцевого самоврядування на підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання ії власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77 цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гc18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19). Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Таким чином, Відповідачі як фактичні користувачі земельної ділянки на мкрн. 4й Зарічний 30а, міста Кривого Poгy, з кадастровим номером 1211000000:04:268:0058, що без достатньої правової підстави за рахунок Криворізької міської ради зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею на рівні орендної плати зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. За статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Для цих цілей ПК України визначає, що платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Стаття 96 ЗК України також визначає імперативний обов`язок землекористувачів зі сплати земельного податку або орендної плати (пункт «в»), де: земельний податок - справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ст. 14 ПК України); орендна плата - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (пп. 14.1.136 ст. 14 ПК України) Отже, єдино можливою назвою плати за землю для орендаря законодавець призначає «орендну плату» (незалежно від правових підстав користування землею, зокрема, наявності договору) (п.287.1. статті 287 ПК України). Відтак, розмір коштів, які підлягають стягненню з Відповідачів за користування земельною ділянкою комунальної власності розраховано за весь період на рівні орендної плати. Щодо посилання представника відповідачів що у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель та визначення ставки річної орендної плати, необхідності доведення визначення в розрахунках відсотка річної орендної плати, виходячи з дійсного цільового використання земельної ділянки, суд зазначає наступне: За статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок , розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»). У відповідності до статті 23 цього ж Закону технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Так, рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 №523, яке набрало чинності 01.01.2022 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу. У 2022\~році розмір\~ставки орендної\~плати в\~місті Кривому\~Розі для\~земель з\~кодом (03.07)\~згідно із\~рішенням Криворізької\~міської ради\~від 26.05.2021\~№506\~«Про встановлення\~ставок плати\~за землю\~та пільг\~щодо земельного\~податку на\~території м.\~Кривого Рогу»\~становив 1,2% від нормативної грошової оцінки земель міста В силу вимог ч. 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок, щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються органи місцевого самоврядування, здійснюється за рішенням відповідного органу, а отже посилання відповідача з цього приводу є необгрунтованими. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір, у частках пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved