Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна та вилучення з архівного запису та просить скасувати арешт, накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі ухвали Народного суду Московського району б/н від 15.02.1996р., зареєстрований Першою Київської державною нотаріальною конторою 13.01.2005р., реєстраційний номер обтяження 1604150; скасувати запис про державну реєстрацію обтяжень №1604150, тип обтяження - арешт (архівний запис), зареєстрований 13.01.2005р. реєстратором: Перша Київська державна нотаріальна контора, на підставі ухвали Народного суду Московського району б/н від 15.02.1996р. В обгрунтування позову зазначає, що є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями [PERSON] є позивачка та син померлого - [PERSON] 16.02.2022р. між [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцями, був укладений Договір про поділ спадкового майна, посвідчений нотаріусом за реєстровим номером 342, та Додаткова угода до цього Договору, за якими спадкове майно, зокрема, квартира [ADDRESS] переходить у повному обсязі у власність [PERSON] 23.06.2022р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В. із заявою про видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом з урахуванням умов Договору про поділ спадкового майна та Додаткової угоди до нього. Проте 23.06.2022р. постановою приватного нотаріуса відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки на підставі ухвали Народного суду Московського району б/н від 15.02.1996р. на вказане спадкове майно Першою Київською нотаріальною конторою було накладено арешт. Разом з тим листом Голосіївського районного суду міста Києва було повідомлено про те, що згідно алфавітних покажчиків за період часу з 01.01.1996р. по 31.12.1996р. в результаті пошуку за вказаними реквізитами цивільна справа, де відповідачем був [PERSON] до Московського районного суду м. Києва не надходила та судом не розглядалась. Листом від 29.12.2022р. Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила, що відповідно до номенклатури справ Першої Київської державної нотаріальної контори термін зберігання процесуальних документів, на підставі яких було накладено арешт на майно включно до 2001р., складав три роки, тому надати копію документів, на підставі яких було внесено обтяження за 1996 рік, немає можливості у зв`язку з відсутністю документів. Листом від 02.02.2023р. Голосіївський РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що згідно пошукової інформації в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі не перебувало виконавче провадження з примусового виконання ухвали Народного суду Московського району від 15.02.1996р. Також на виконанні у Відділі не перебувало виконавче провадження, стороною в яких був [PERSON] . Листом від 01.02.2022р. відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON] , на виконання до Відділу не надходили та на виконанні не перебувають. Позивач звертає увагу суду на те, що право власності на квартиру у 1995 році було зареєстровано у встановленому законом порядку за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1995 року, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів, розпорядження №11067. За таких обставин, позивачка вважає, що її права є порушеними, оскільки внаслідок дій по накладенню арешту на нерухоме майно, яке є предметом спадщини, вона не має можливості реалізувати своє право та прийняти спадщину після померлого батька. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31.03.2023р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.08.2023р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача подав заяву, за якою просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від Першої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд даної справи без представника нотаріальної контори. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1995р. квартира за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] згідно розпорядження (наказу) від 13.11.1995р. №11067. У відповідь на запит адвоката Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом від 04.07.2022р. повідомило, що за даними реєстрових книг об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів 13.11.1995р., розпорядження №11067. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2022р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко Василь Васильович відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON] . У цій постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус зазначив, що за результатом перевірки факту відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно встановлено, що в архівній складовій Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - у Реєстрі прав власності, наявний арешт (архівний запис) на нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 1604150 від 13.01.2005р., підстава обтяження - ухвала б/н від 15.02.1996р., видана Народним судом Московського району. Так, Голосіївський районний суд міста Києва на адвокатський запит щодо отримання копії ухвали б/н від 15.02.1996р., якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , де відповідачем був [PERSON] , повідомив, що згідно з даними алфавітних покажчиків за період часу з 01.01.1995р. по 31.12.1996р. в результаті пошуку цивільна справа за вказаними реквізитами до Голосіївського районного суду міста Києва не надходила та судом не розглядалась. За листом від 23.05.2022р. Голосіївський районний суд міста Києва повідомив, що згідно з даними алфавітних покажчиків за період часу з 01.01.1996р. по 31.12.1996р. в результаті пошуку за вказаними реквізитами цивільна справа до провадження Московського районного суду м. Києві не надходила та судом не розглядалась. Перша Київська державна нотаріальна контора на адвокатський запит повідомила (лист від 03.01.2023р.) про те, що відповідно до номенклатури справ термін зберігання процесуальних документів, на підставі яких були накладені (зняті) арешти (заборони) на майно включно до 2001 року, складав три роки, тому надати копію документів, на підставі яких було внесено обтяження за 1996 рік, немає можливості, у зв`язку з відсутністю документів. Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ) листом від 13.02.2023р. повідомив, що згідно пошукової інформації в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі не перебувало виконавче провадження з примусового виконання ухвали Народного суду Московського району від 15.02.1996р. Також не виконанні у Відділі не перебували виконавчі провадження, стороною в яких був [PERSON] . Згідно листа від 06.02.2023р. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON] , на виконання Відділу не надходили та на виконанні не перебувають. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, порушене право позивача підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом зняття відповідних обтяжень. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved