Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу щодо заінтересованої особи [PERSON] обмежувального припису строком на шість місяців із визначенням певних тимчасових обмежень його прав, зокрема: - заборонити кривднику [PERSON] перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити кривднику [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж 300 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,\~та місця\~роботи постраждалої\~особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити кривднику [PERSON] особисто\~або через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; - заборонити кривднику [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; Заяву мотивує тим, що з квітня 2007 року до 24.01.2023 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою [PERSON] . Після розірвання шлюбу заінтересована особа [PERSON] продовжує проживати разом із заявником [PERSON] , їхнім неповнолітнім сином та донькою, а також матір`ю заявниці в квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій зазначені особи зареєстровані та співвласниками якої є. Повнолітній син проживає окремо. Впродовж подружнього життя і після розірвання шлюбу заінтересована особа [PERSON] систематично вчиняв та продовжує вчиняти домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо заявника [PERSON] , їхньої спільної доньки. Як правило, конфлікти провокує, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, систематично конфліктує із матір`ю заявниці [PERSON] . Для провокування конфліктів використовує молодшого сина. Вчиняючи скандали в присутності спільних дітей, [PERSON] ображає заявницю та їхню спільну доньку нецензурною лайкою, погрожує застосуванням фізичного насильства та застосовує таке. Зазначена поведінка [PERSON] також пов`язана із його патологічною ревністю заявниці, у зв`язку із чим неодноразово звинувачував останню у зрадах. Крім того, заінтересована особа [PERSON] постійно переслідує заявницю, приходить до неї на роботу, де ображає перед колегами, надсилає постійні образливі та непристойні повідомлення на телефон. Вказана поведінка [PERSON] викликають у заявниці побоювання за свою безпеки та безпеку дітей, емоційну невпевненість та нездатність себе захистити. У зв`язку із зазначеною поведінкою [PERSON] заявниця змушена була неодноразово звертатись до працівників поліції, за результатами яких було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП (прийнято постанову суду від 10.11.2022 року) та термінові заборонні приписи, згідно яких до кривдника застосовано певні заборони. Однак, незважаючи на вжиті заходи заінтересована особа [PERSON] продовжує протиправну поведінку. А тому з метою захисту своїх порушених прав заявник в порядку положень ст.350-2 ЦПК України та Закону України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству" звернулась до суду з відповідною заявою, яку просить задовольнити. Заявник та її представник в судовому засіданні подану заяву підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в ній, та просили таку задовольнити. Крім того, заявник додатково пояснила суду, що заінтересована особа [PERSON] є її колишнім чоловіком. Зловживає алкоголем та вчиняє відносно неї та їхньої спільної доньки систематично психологічне насильство шляхом влаштування постійних безпричинних сварок та конфліктів, ображає нецензурними словами. Для провокування конфліктів використовує молодшого сина. Навіть після розірвання шлюбу втручається в її особисте життя, надокучає постійними телефонними повідомленнями. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що причиною усіх конфліктів та сварок є його колишня дружина заявник [PERSON] . Факту вчинення домашнього насильства не заперечив. На відповідне запитання суду підтвердив, що це дійсно він надсилав колишній дружині повідомлення на мобільний месенджер "Viber", скріншоти повідомлень з якого долучені заявником до матеріалів справи. Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник [PERSON] є її рідною донькою, а заінтересована особа [PERSON] колишнім зятем. Зазначила, що [PERSON] постійно провокує вдома сварки та конфліктні ситуації, безпричинно ображає доньку та онучку. Створює нестерпні умови життя для її доньки, переслідує її. Для провокації конфліктів використовує молодшого сина, який ще в силу віку не розуміє усієї ситуації, що склалась, налаштовує його проти матері. Ухвалою судді\~від 31.10.2023\~року заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Заслухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, а також показання свідка, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення №463/6969/22 (провадження №3/463/1771/22) постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,350-6 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Главою 13 ЦПК України закріплено процесуальні особливості розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису, тобто застосування до кривдника одного чи декількох заходів тимчасового обмеження його прав або покладення на нього обов`язків у зв`язку із доведеністю вчиненого відносно постраждалої особи насильства: домашнього чи за ознакою статі (ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Спеціальними законами, які здійснюють регламентацію вказаної сфери суспільних відносин згідно положень ст.350-2 ЦПК України є Закон України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству" та Закон України\~"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків". Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п.4 ч.2\~ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями\~ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) зроблено висновок, що "враховуючи положення\~Закону N 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях". Згідно з\~частиною третьою\~статті 26\~ Закону\~України «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Виходячи зі змісту вказаних норм, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (касаційне провадження № 61-19328св18). Судом встановлено, що заявник [PERSON] (прізвище в шлюбі [PERSON] ) та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 24 січня 2023 року шлюб між подружжям розірвано (а.с.30). Від шлюбу у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник [PERSON] обгруновує мотивованість та підставність подачі такої, а відтак необхідність видачі обмежувального припису тим, що заінтересована особа [PERSON] систематично вчиняє стосовно неї та їхньої спільної доньки домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. На зауваження, неодноразово здійснені працівниками поліції бесіди профілактичного характеру, винесені термінові заборонні приписи та прийняті судові рішення про притягнення до адміністративної відповідальності не реагує та продовжує свою протиправну діяльність. У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На необхідності зазначення заявником у поданій заяві не лише обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, але й доказів, що їх підтверджують з обов`язковим подальшим їх представленням суду, зазначено у положеннях п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, яка закріплює загальні вимоги щодо змісту заяви про видачу обмежувального припису. Оцінюючи мотивованість та обґрунтованість поданої заявником заяви про видачу судом обмежувального припису на предмет її доказового підтвердження належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами суд виходить з того, що є обгрунтовано доведеним факт вчинення заінтересованою особою [PERSON] відносно заявника систематичного домашнього насильства. Вказані висновки підтверджуються наступним. Згідно долученої заявником до матеріалів заяви копії термінового заборонного припису серії АА №180617 (а.с.21) стосовно кривдника, встановлено, що такий прийнято працівниками поліції відносно [PERSON] за вчинення 26.02.2021 року домашнього насильства психологічного характеру відносно постраждалої [PERSON] . У зв`язку із чим до кривдника застосовано наступні заходи строк на 5 діб: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно долученої заявником до матеріалів заяви копії термінового заборонного припису серії АА №196127 (а.с.22) стосовно кривдника, встановлено, що такий прийнято працівниками поліції відносно [PERSON] за вчинення 09.09.2022 року домашнього насильства психологічного характеру відносно постраждалої [PERSON] . У зв`язку із чим до кривдника застосовано наступні заходи строк на 5 діб: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно долученої заявником до матеріалів заяви копії термінового заборонного припису серії АА №196128 (а.с.23) стосовно кривдника, встановлено, що такий прийнято працівниками поліції відносно [PERSON] за вчинення 09.09.2022 року домашнього насильства психологічного характеру відносно постраждалої доньки [PERSON] . У зв`язку із чим до кривдника застосовано наступні заходи строк на 5 діб: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно долученої заявником до матеріалів заяви копії термінового заборонного припису серії АА №306840 (а.с.31) стосовно кривдника, встановлено, що такий прийнято працівниками поліції відносно [PERSON] за вчинення 22.08.2023 року домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно постраждалої [PERSON] . У зв`язку із чим до кривдника застосовано наступні заходи строк на 9 діб: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 10.11.2022 року у справі №463/6969/22 (провадження №3/463/1771/22) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення 09.09.2022 року домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] та домашнього насильства фізичного характеру відносно доньки [PERSON] ) (а.с.26). Як вбачається з долучених заявником до матеріалів справи роздруківок скріншотів з мобільного месенджера "Viber" заінтересована особа [PERSON] систематично надсилає заявнику [PERSON] повідомлення непристойного характеру, що принижують її як жінку та маму. Зміст та правдивість вказаних повідомлень заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не оспорював, навпаки підтвердив, що такі дійсно писав він. Оцінюючи надані свідком в судовому засіданні покази суд надає таким віри та вважає такі правдивими і такими, що не суперечать представленим письмовим документам та відповідають встановленим судом обставинам справи. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство щодо заявника [PERSON] . Зазначене також дає підстави стверджувати про те, що є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та про які зазначає сама заявниця у прохальній частині поданої заяви. Встановлюючи строк дії обмежувального припису, суд враховуючи позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 415/10120/18 (провадження № 61-7849св19), згідно якої такий має бути пропорційним і достатнім та визначається із урахуванням оцінки ризиків, вважає обґрунтованим видачу обмежувального припису відносно кривдника на строк 3 місяці. А тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявлених вимог, а тому вважає, що такі підлягають до часткового задоволення з наведених вище мотивів.

Outcome: partial