Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 22.09.2022 р. до Служби у справах дітей та сім`ї ШРДА звернулась [PERSON] з повідомленням про те, що її син [PERSON] та мати дітей [PERSON] не виконують батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та зловживають наркотичними засобами. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї від 26.09.2022 р. Шевченківського районного Центру соціальних служб малолітні діти проживають у бабусі [PERSON] , яка їх виховує та утримує. З листа Шевченківського районного Центру соціальних служб від 28.09.2022 р. відомо, що [PERSON] та [PERSON] не працюють, вживають наркотичні засоби та ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно з наказом № 93-оз від 05.10.2022 р. Службою у справах дітей та сім`ї ШРДА [PERSON] та [PERSON] постановлено на облік, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. [PERSON] надала пояснення, що діти з нею не проживають, в неї немає доходу на їх утримання та належних умов для проживання. Також зазначила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. [PERSON] має ще доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з бабусею [PERSON] . Мати в їх вихованні участі не приймає. Батько дівчат, згідно з сповіщення [INFO] гр. [PERSON] зник безвісти [INFO] під час виконання бойового завдання в районі Бахмута Донецької області. З характеристики, наданої школою І-ІІІ ступенів № 199 Шевченківського району м. Києва відомо, що вихованням [PERSON] та [PERSON] займались батько та бабуся, мати дітей [PERSON] їх навчанням не цікавилась , зі слів дітей на контакт не йшла. Свої письмові пояснення надали і дівчат, вказавши, що мати не виявляє бажання зустрічатися з ними, не бере участі у їх вихованні, фізичним та духовним розвитком не цікавиться, а також не підтримує матеріально. За таких обставин представник позивача просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; призначити стягнення аліментів з [PERSON] та утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна [PERSON] ; Призначити стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна [PERSON] ; призначити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна [PERSON] . Провадження у справі відкрито04.09.2023 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. [PERSON] просив відмовити у задоволенні вимог щодо позбавлення його батьківських прав. Пояснив, що на даний час не вживає наркотичні речовини. Працює неофіційно та весь вільний час приділяє синам. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив на позов не подала. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації також підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. [PERSON] просила не позбавляти її сина батьківських прав. Зазначила, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських прав, в той час як [PERSON] піклується і утримує своїх дітей. [PERSON] підтримала заявлені вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] . Пояснила, що доньки відповідача проживають разом з нею. І саме вона їх виховує та утримує. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю чотирьох дітей [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як свідчать свідоцтва про народження дітей, довідка Шевченківського відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії яких долучено до матеріалів справи, батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (запис про народження складено відповідно до ст. 133 СК України), батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (запис про народження складено відповідно до ст. 126 СК України). Як вбачається з матеріалів справи 05.10.2022 р. відповідно до наказу № 95-од Службою у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік по категорії дітей, які опинились в складних життєвих обставинах у зв`язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає представник позивача [PERSON] не працює, вживає наркотичні засоби та не приймає участі у житті синів, які перебувають на утриманні бабусі - [PERSON] 01.11.2023 р. згідно наказу № 23-од малолітніх [PERSON] [PERSON] передано на тимчасове проживання в сім`ю [PERSON] , [ADDRESS] , до вирішення питання надання дітям статусу та влаштування їх до сімейних форм виховання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме сповіщення сім`ї від 05.12.2022 р. [INFO] гр. [PERSON] [INFO] зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Бахмут Донецької області. Мати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , як пояснили представник позивача та третьої особи, [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач [PERSON] синами та доньками не опікується, дітей не виховує та не утримує. Зазначене підтверджується Актом № 217/22 від 26.09.2022 р., висновком про потреби сім`ї № 144/22 від 26.09.2022 р., листом Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб від 28.09.2022 р. № 828/1-04, Актами обстеження умов проживання малолітніх дітей. Крім того, як свідчить характеристики [PERSON] та [PERSON] , надані директором школи І-ІІІ ступенів 199 Шевченківського району м. Києва, мати [PERSON] окремо від них, з 2019 року навчанням дітей не цікавиться. [PERSON] , [INFO] , був зарахований в дошкільний заклад освіти 09.01.2020 р. (довідка № 49 від 07.10.2022 р. Дошкільного закладу (ясла-садочок) комбінованого типу № 429 Шевченківського району м. Києва).В період з 09.01.2020 р. по 01.09.2021 р. дитина була у закладі 2 дні та був відрахований. [PERSON] за два тижні до відрахування дитини із закладу було надіслано лист попередження. Як вбачається з пояснень [PERSON] , наданих Службі у справах сім`ї та дітей ШРДА 12.02.2023 р., з мамою дитина не бачилась давно, вона майже не брала участі у її вихованні та піклуванні. Піклуються про неї батько та бабуся. Має бажання проживати разом з [PERSON] . [PERSON] також вказала 12.02.2023 р. в поясненнях Службі у справах сім`ї та дітей ШРДА, що з мамою майже не бачиться. [PERSON] матеріально не допомагає, до школи і лікарів не водить. Також висловила бажання жити з бабусею. Від самої [PERSON] у лютому 2022 р. до Служби у справах дітей та сім`ї ШРДА надійшли наступні пояснення. Вихованням та утриманням дітей займаються їх бабусі з ними вони і проживають. Не заперечує щодо позбавленні її батьківських прав відносно всіх чотирьох дітей, оскільки не має доходу. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109-3640 від 26.06.2023 р. [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків , не приділяють належної уваги вихованню дітей, їх розвитку, не виявляють до них турботу, а тому зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Матеріали справи не містять відомостей, що на день розгляду справи [PERSON] приймає участь у житті дітей, їх навчанні, утриманні та відповідного розвитку. Доказів на спростування викладеного в позові щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей [PERSON] не надано. Під час розгляду справи також не було встановлено обставин, що [PERSON] цікавляться життям дітей, приділяє їм увагу та забезпечує їх мінімальні потреби. Сімейним Кодексом України, а саме ч. 1 ст. 150 передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом, відповідно до положень ст. 155 СК України. Приписами ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавленими батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає за необхідне наголосити на приписах ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За встановлених обставин, беручи до уваги положення чинного законодавства України, з огляду на викладене в позові, докази долучені до матеріалів справи, враховуючи відсутність доказів на спростування доводів представника позивача, суд приходить до висновку, що [PERSON] самоусунулись від виховання дітей, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги Органу опіки і піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в частині позбавлення відповідача батьківських прав. З іншого боку Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц зазначив, що Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як пояснив відповідач [PERSON] в судовому засіданні, що на даний час він не вживає наркотичні засоби, має дохід (працює неофіційно) та багато часу приділяє своїм синам, піклується про них. Викладені обставини підтверджено третьою особою [PERSON] та не спростовано представником позивача. Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з того, що за час розгляду справи не було встановлено наявності виняткових обставин, які б свідчили про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Також не отримано доказів того, що за час розгляду даної справи, дії [PERSON] свідчить про нехтування батьківськими обов`язками, навпаки його заперечення проти заявлених вимог свідчить про бажання приймати активну участь у вихованні, навчанні а розвитку своїх синів. Підсумовуючи все наведене, суд приходить до висновку, що задоволення позову в цій не буде відповідати інтересам дітей, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини слід зазначити наступне. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Приписами ч. 2,3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено ч. 2 ст. 181 СК України. Згідно із з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню суд виходить із мінімального розміру який встановлений для однієї дитини, а також те, що відповідачами не надано доказів, що вони не мають можливості утримувати дитину, а тому вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] та на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину в місяць, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Беручи до уваги, у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відмовлено, а стягнення з останнього аліментів вимагається саме у зв`язку із заявленням такої вимоги, суд приходить до висновку про відмову у стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial