Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її його опікуном. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який внаслідок психічного розладу є інвалідом з дитинства. На даний момент внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Заявник, в свою чергу має можливість доглядати за сином, у зв`язку з чим, просить суд визнати недієздатним свого сина та встановити над ним опіку, призначити її його опікуном. 12.06.2023 ухвалою суду за клопотанням заявника у справі призначена амбулаторна психіатрична експертиза та зупинене провадження у справі. 04.09.2023 до суду наданий висновок експерта, 15.09.2023 на адресу суду повернуті матеріали цивільної справи. 18.09.2023 ухвалою суду поновлене провадження у справі. Заявник та\~представник [PERSON] \~у судовому засіданні підтримав заяву та обставини, якими вона обґрунтована. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні підтримала заяву в частині визнання особи недієздатною, враховуючи висновки експертизи; проте в частині призначення опікуна просила відмовити, оскільки вважає вказані вимоги передчасними. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст.\~296\~ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 08.11.2005 року; копіями паспортів. Відповідно до медичного висновку № 15 від 02.02.2009 на дитину (підлітка-інваліда з дитинства) [PERSON] має захворювання дитячий аутизм. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 238 від 20.07.2023 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у формі глибокої розумової відсталості (у ступені ідіотії, згідно МКХ-9) з аутистичними формами поведінки. Ознаки розумової відсталості відзначаються з дитинства. Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд дійшов висновку, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~внаслідок психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його необхідно визнати недієздатним та встановити над ним опіку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України до призначення опікуна [PERSON] ,\~ [INFO] за поданням органу опіки та піклування, опіку над ним здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що підставою для призначення опікуна є рішення суду про визнання особи недієздатною, яке набрало законної сили, та подання органу опіки та піклування, яке на даний момент відсутнє, вимога заявника про призначення її опікуном є передчасною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: partial