Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування та встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позові вказала, що приблизно о 18 год. 28.01.2023 року водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «CITROEN CI», н.з. [NUMBER] , та рухаючись по вул. Лесі Українки в смт. Дружба Микулинецької територіальної громади Тернопільського району у напрямку м. Теребовля, здійснила наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перетинав проїзну частину дороги. Унаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП Теребовлячнської міської ради «Теребовлянська міська лікарня», де [INFO] помер. Відомості про дану дорожньо - транспортну пригоду 29 січня 2023 року внесені СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023211080000037, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки, дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. В результаті вказаної ДТП та наслідків від неї дочка потерпілого [PERSON] [PERSON] зазнала шкоди, у зв`язку із чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, у розмірі та з підстав, передбачених Законом України "Про обов"язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Потерпілою в рамках зазначеного кримінального провадження визнано внучку [PERSON] - [PERSON] . У зв`язку із викладеним просить позов задовольнити та стягнути із відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] витрати на поховання потерпілого у сумі 12515 грн., моральну шкоду у сумі 80400 грн., витрати на лікування потерпілого у сумі 784 грн. та судовий збір в розмірі 1073.60 грн. Крім того, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав до смерті за адресою: [ADDRESS] , є батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] . Відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просить у позові позивачу до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування шкоди відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Так, у своєму відзиві відповідач вказава, що позивач станом на 12.04.2023 року не зверталась до АТ «Страхова група «ТАС» про отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання, або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку АТ «Страхова група «ТАС» не було. В даний час АТ «СТ «ТАС» відповідно до законодавства України не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування та не надано доказів виникнення цивільно - правової відповідальності застрахованої особи, тобто вироку суду в кримінальному провадженні №12023211080000037. Щодо вимоги про стягнення із АТ «СГ» «ТАС» витрат на лікування померлого [PERSON] , то така вимога є безпідставною та необґрунтованою, оскільки потерпілий [PERSON] помер. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заперечення на відзив на позовну заяву, згідно з якими просить позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі та вказує, що законодавством прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок врегулювання спору, не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України "Про обов"язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 зазначеного Закону та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Представник позивача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , адвокат Сень О.В. в судовому засіданніпозовні вимоги позивача підтримала повністю із підстав, викладених у ньому, просить їх задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи, всудове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи на період дії військового стану, у задоволенні якого судом відмовлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі із підстав, зазначених у ньому. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. 28.01.2023 року о 17.45 год. водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «CITROEN CI», н.з. [NUMBER] , та рухаючись по вул. Лесі Українки в смт. Дружба Микулинецької територіальної громади Тернопільського району у напрямку м. Теребовля, в межах нерегульованого пішохідного переходу здійснила наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який переходив проїзну частину дороги. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня», де [INFO] помер. Відомості про дану дорожньо - транспортну пригоду 29 січня 2023 року внесені СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023211080000037, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки, дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Згідно з висновком судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово -медичної експертизи № 48 від 01.03.2023 року смерть громадянина [PERSON] настала внаслідок закритої черепно - мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу призвело до набряку - набубнявіння головного мозку та його компресії. Виявлені у [PERSON] травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між тілесними ушкодженнями, які отримав [PERSON] внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, та настанням його смерті є прямий причинно - наслідковий зв`язок. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.06.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно із ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням відповідних обов`язків. Вказаний вирок суду на час розгляду цієї справи набрав законної сили. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 02.02.2023 року. Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] , 1935 року народження, помер [INFO] від набряку - набубнявіння та компресія головного мозку. Закрита черепно - мозкова травма з переломом кісток черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку. Позивачу, яка є дочкою [PERSON] , у зв`язку із його смертю спричинена моральна шкода, витрати, пов"язані із похованням батька. Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «CITROEN CI», н.з. [NUMBER] , застрахована на день події у АТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/3063275 від 24.09.2022 року. Статтею 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.1 ст. 27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із пунктом 27.3 ст. 27 цього Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до пункту 27.4 ст. 27 цього Закону встановлено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Виходячи із норми п.27.3 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до числа осіб, яким належить компенсація від відповідача моральної шкоди входить дитина загиблого [PERSON] (дружина потерпілого [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , а його син [PERSON] - помер [INFO] ). Дорожньо - транспортна пригода трапилась 28.01.2023 року. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6700 грн.Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 80400 грн (6700 х 12 ). Отже, [PERSON] належить відшкодування моральної шкоди в розмірі 80400 грн. Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. [PERSON] було понесені витрати на поховання батька в розмірі 12515 грн, що підтверджується накладною ФОП [PERSON] від 02.02.2023 року на суму 7615 грн. та товарним чеком ФОП [PERSON] від 01.02.2023 року на суму 4900 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через відсутність судового рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, в якому загинув батько позивача, оскільки таке рішення є, ним є вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року, яким засуджено [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і який набрав законної сили. Щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що така позовна вимога не підлягає до задоволення, виходячи із насиуного. Згідно із статтею 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. З урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого, відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, який поніс такі витрати на своє лікування, тобто потерпілому [PERSON] , а відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону такими потерпілими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Право вимоги на відшкодування витрат, які понесла позивач на лікування її покійного батька, потерпілого від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи заподіювача шкоди. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові у справі № 712/1503/17-ц (провадження № 61-15710св18) від 12 вересня 2018 року. З урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова Група "ТАС" про відшкодування витрат на лікування потерпілого у сумі 784 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] народилась [INFO] . У свідоцтві про її народження ім"я її батька вказано як « [PERSON] » замість дійсного « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть батька позивача, який помер [INFO] , його ім"я вказано як « [PERSON] ». Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження [PERSON] ім"я її батка помилково вказано « [PERSON] » замість дійсного « [PERSON] ». Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання відповідних страхових виплат після смерті батька. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , є дійсно дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України випливає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial