Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді будинку, що розташований на території [ADDRESS] та іншого майна. Позивачка є не єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого. Спадкоємцем першої черги за законом також є донька спадкодавця, повнорідна сестра позивача - [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , яка на теперішній час знаходиться на окупованій військами російської федерації території. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , останній проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Його дружина, [PERSON] , померла [INFO] . Будь-які особи разом зі спадкодавцем, [PERSON] , на момент відкриття спадщини не проживали та не перебували на реєстраційному обліку за місцем його проживання та реєстрації, що підтверджується: довідкою про зареєстрованих осіб від 20 липня 2023 року за вих. № 03-37/2146; витягом № 25 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 липня 2023 року за вих. № 803 Тобто, спадкоємці, які прийняли спадщину відповідно до ст. ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] на території України не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру. \~ \~ \~ \~На момент відкриття спадщини в Україні діяв воєнний стан і позивачка помилково вважала, що повинна дочекатися повернення своєї сестри до України і звернутися до нотаріуса разом з нею. Ситуація склалась так що ні повернутися в Україну а ні надати відповідний документ з відмовою від спадку сестра не має можливості. Очікування юридично значущих дій призвело до пропуску 6-місячного строку подачі Заяви нотаріусу про прийняття спадку. Позивачка вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин і суд має всі підстави визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки воєний стан і взагалі вся війна є виключними обставинами. Позивачка надала на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву просив справу слухати у їх відсутність та не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Його дружина, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до довідки Іванівської селищної ради Одеської області будь-які особи разом зі спадкодавцем, [PERSON] , на момент відкриття спадщини не проживали та не перебували на реєстраційному обліку за місцем його проживання та реєстрації. Тобто, спадкоємці, які прийняли спадщину відповідно до ст. ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] на території України не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 серпня 2023 року за № 73627110, який додається. На момент відкриття спадщини в Україні діяв воєнний стан і спадкоємець - [PERSON] помилково вважала, що повинна дочекатися повернення своєї сестри до України і звернутися до нотаріуса разом з нею. Ситуація склалась так що ні повернутися в Україну а ні надати відповідний документ з відмовою від спадку сестра не має можливості. Очікування юридично значущих дій призвело до пропуску 6-місячного строку подачі Заяви нотаріусу про прийняття спадку. У відповідності до багатьох публікацій у засобах масової інформації було проголошено про зупинення перебігу 6-місячного строку для прийняття спадщини до моменту відміни військового стану. Сестри зробили для себе висновок, що з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу. В подальшому, після консультації у нотаріуса, позивачка отримала підтвердження своїм висновками про продовження строку, однак не звернула увагу на конкретний визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» кінцевий строк у 10 місяців. Цей строк у цій ситуації міг закінчитися у липні 2023 року, у випадку додавання 4 - місячного терміну від моменту відкриття спадщини, чи через 4 - місяці після зняття режиму «воєнного стану». Позивачка просить врахувати, що вона не є спеціалістом у галузі права і не могла слідкувати за судовою практикою. Постанова Верховного Суду від 31.01.2023 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано цікаву й неочікувану оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» стало новиною не тільки для неї а і для багатьох правників та практикуючих юристів. Частиною другою ст..1270 передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно інформації нотаріуса щодо спадкової справи та довідки про останнє місце проживання померлого вбачається, що після смерті [PERSON] інші спадкоємці які б прийняли спадщину відсутні, спадкова справа не заводилась. Проте судом в судовому засіданні був досліджений заповіт згідно, якого вбачається, що на частину майна спадкоємцем визначено [PERSON] , тобто сестру позивачки. Проте суд бере до уваги ту обставину, що як у нотаріуса так і у суду відсутні відомості про прийняття спадщини [PERSON] у встановленому законом порядку, тобто вбачається що дана особа строк для прийняття спадщини пропустили та вважається такою, що спадщину у встановлений строк не прийняла. Крім того до матеріалів справи позивачкою долучено копію заяви [PERSON] в якій вона зазначила, що на спадщину не претендує та проти позовних вимог не заперечує та зазначає, що з позовом до суду звертатись не буде. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» від\~30.05.2008\~року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є спадкоємцем за законом і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які не залежали від його волі. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Крім того судом вбачається, що встановлені обставини не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тому вважає, що позивач має право на визначення додаткового строку - 4 місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved