Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лазько С.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з [PERSON] по цивільній справі №753/7849/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.10.2023 ухвалювалось судом в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи викладені обставини, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється судом з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання відповідач не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Лазько С.В. в судове засідання не з`явився. Разом із тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши матеріали на обґрунтування заяви про винесення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку. Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Вказані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.10.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Із матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви представником позивача у позовній заяві, окрім іншого, заявлено вимогу про стягнення судових витрат із відповідача. 23.10.2023, тобто після ухвалення судового рішення у справі, у порядку ч 8 ст. 141 ЦПК України, представник позивача - адвокат Лазько С.В. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 28.10.2021 між [PERSON] та адвокатом Лазьком С.В. укладено договір про надання правової допомоги, яким, серед іншого, визначені розмір та умови оплати за надання правової допомоги. Додатковою угодою до Договору №1 від 28.10.2021, визначено зокрема розмір адвокатського гонорару за виконання робіт. В подальшому, 05.07.2022 виконавець та замовник склали акт №1 прийому-передачі послуг за договором про надання правової допомоги від 28.10.2021, яким засвідчено надання правничої допомоги виконавцем замовнику із детальним описом робіт на загальну суму у 17 986,75 грн. 11.07.2022 частину вказаної суми сплачено [PERSON] на рахунок адвоката Лазька С.В., що підтверджується квитанцією від 11.07.2022 на суму 9000,00 грн до прибуткового касового ордеру №1. В подальшому, 12.07.2022 другу частину оплати внесено [PERSON] на рахунок адвоката Лазька С.В., що підтверджується квитанцією від 12.07.2022 на суму 8986,00 грн. до прибуткового касового ордеру №2. Крім того, 19.10.2023 виконавець та замовник склали акт №2 прийому-передачі послуг за договором про надання правової допомоги від 28.10.2021, яким засвідчено надання правничої допомоги виконавцем замовнику із детальним описом робіт на загальну суму у 12 000,00 грн. 13.10.2023 зазначену суму сплачено [PERSON] на рахунок адвоката Лазька С.В., що підтверджується квитанцією від 13.10.2023 на суму 12000,00 грн до прибуткового касового ордеру №5. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015р.). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій, а саме адвокатом здійснена підготовка та подання адвокатського запиту до Подільського УП ГУ НП в м. Києві; підготовка та подання адвокатського запиту в СУ ГУНП в м. Києві; отримання інформації щодо справи про адміністративне правопорушення в УПП в м. Києві; участь у слідчих діях у справі про адміністративне правопорушення в УПП в м. Києві; ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення та зняття фотокопії в Подільському районному суді м. Києва; отримання постанови про адміністративне правопорушення в Подільському районному суді м. Києва; складання позовної заяви та додаткових процесуальних документів для подання позовної заяви; участь у судових засіданнях. При визначенні розміру витрат, що підлягають стягненню, суд звертає увагу на предмет спору у вказаній справі, а саме відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та враховуючи кількість судових засідань, в яких адвокат фактично приймав участь, а саме відбулося лише одне судове засідання 28.04.2023, всі іншібули відкладені з ти чи інших підстав, суд дійшов висновку щодо незначної складності вказаної категорії справи. Крім того, суд критично оцінює вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме ознайомлення адвоката із матеріалами справи про адміністративне правопорушення та зняття фотокопії в Подільському районному суді м. Києва; отримання постанови про адміністративне правопорушення в Подільському районному суді м. Києва, участь адвоката у судовому засіданні з розгляду справи про адмінправопорушення, та здійснення адвокатських запитів в межах розгляду вказаної справи, оскільки такі витрати прямо не стосуються надання професійної правничої допомоги у цивільній справі про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої ДТП. Таким чином, враховуючи складність справи, і обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення їх розміру та стягнення з [PERSON] на користь Руденка витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. За таких обставин, заява представника позивача - адвоката Лазька С.В.про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial