Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач 11.05.2021 року звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис про народження. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Восени 2018 року позивач, перебуваючи на території України, познайомився з [PERSON] , яка у шлюбі не перебувала, була розлучена та вступив з нею у фактичні шлюбні відносини. Попередній шлюб [PERSON] з [PERSON] було розірвано 10.08.2018 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Від цього шлюбу є дитина дочка [PERSON] , [INFO] . 30.01.2019 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] в Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,, актовий запис № 40. В червні 2019 року позивач виїхав до Туреччини, де постійно проживає та має роботу. На початку серпня до нього приїхала дружина [PERSON] , подружжя планувало народження дитини, та [PERSON] в цей період завагітніла. 28.08.2019 року [PERSON] повернулась в Україну через те, що її колишній чоловік [PERSON] не надавав дозволу на вивіз за межі України їх спільної дитини [PERSON] , дитина на цей час залишилася з батьком, і мати не могла надовго залишити дитину. [INFO] [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем народила сина [PERSON] . На момент народження дитини та реєстрації її народження позивач знаходився в Туреччині через неможливість в`їзду в Україну, у зв`язку з відсутністю транспортного сполучення між країнами через заходи запобігання поширення COVID-19. Як з`ясувалося пізніше, для реєстрації дитини документи до органу РАЦС з незрозумілих причин подав колишній чоловік [PERSON] [PERSON] . При цьому, при реєстрації народження дитини [PERSON] , вчиненої Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.05.2020 року, у відповідному актовому записі № 298 у відомостях про матір дитини було зазначено [PERSON] , а у відомостях про батька було зазначено [PERSON] . Прізвище, ім`я та по батькові дитини зазначені як [PERSON] . Листом Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.04.2021 року № 967/20.34-31 щодо підстав такої реєстрації зазначено, що при реєстрації народження дитини заявником виступив [PERSON] , який відрекомендував себе як батько дитини і надав необхідні для державної реєстрації народження дитини документи, а саме: свій паспорт (оригінал), паспорт [PERSON] (оригінал), свідоцтво про шлюб з [PERSON] (оригінал) та медичне свідоцтво про народження дитини, видане КП «Нікопольський пологовий будинок». На момент державної реєстрації народження [PERSON] не повідомив, що його шлюб з [PERSON] припинено, а згідно наданих паспортів цього неможливо було встановити, так як з 2016 року штампи про розірвання шлюбу у паспортах не проставляються. Позивач зазначає, що через те, що відповідач [PERSON] з незрозумілих причин приховав дійсні обставини щодо перебування [PERSON] в шлюбі з позивачем та ввів в оману орган реєстрації, реєстрація народження дитини була проведена відповідно до статті Сімейного кодексу України, як при народженні дитини у подружжя [PERSON] , шлюб яких на момент реєстрації вже був розірваний. 07.03.2021 року самостійно проведеним позивачем аналізом ДНК на батьківство була підтверджена ймовірність його батьківства у відношенні до дитини [PERSON] з точністю до 99,999999%. Позивач зазначає, що Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовляється внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини через відсутність достатніх підстав, оскільки при реєстрації дитини заявником було подано усі необхідні для реєстрації документи, а орган реєстрації не уповноважений перевіряти їх достовірність. Враховуючи викладене, просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про [PERSON] , записаного батьком дитини з актового запису про народження № 298, вчиненого Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.05.2020 року, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина Турецької Республіки, та змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 21.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ У\~підготовче судове\~засідання сторони\~не з`явилися.\~Від представника\~позивача [PERSON] \~на електронну\~адресу суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~участі сторони\~позивача,\~позовні вимоги\~підтримують в\~повному обсязі\~та просять\~їх задовольнити\~ (а.с.\~100-101).\~Від відповідача\~ [PERSON] \~також на\~електронну адресу\~суду надійшла\~заява,\~в якій\~він зазначає,\~що позов\~визнає в\~повному обсязі,\~не заперечує\~проти його\~задоволення,\~а також\~просить розглянути\~справу без\~його участі\~(а.с.\~93).\~Начальник Нікопольського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Нікопольському\~районі Дніпропетровської\~області К.\~Баранова направила\~до суду\~повідомлення,\~що їх\~представник не\~прибуде (а.с.\~99).\~Третя особа\~ [PERSON] \~про дату,час\~та місце\~слухання справи\~неодноразово повідомлялась\~належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду надано не було. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може\~відмовитися\~від\~позову,\~а\~відповідач\~-\~визнати\~позов\~на будь-якій\~стадії\~провадження\~у справі,\~зазначивши\~про\~це в\~заяві\~по\~суті справи\~або\~в\~окремій письмовій\~заяві.\~У\~разі\~визнання відповідачем\~позову\~суд\~за наявності\~для\~того\~законних підстав\~ухвалює\~рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо\~визнання\~відповідачем позову\~суперечить\~закону\~або порушує\~права,\~свободи\~чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд\~постановляє\~ухвалу про\~відмову\~у\~прийнятті визнання\~відповідачем\~позову\~і продовжує\~судовий\~розгляд. Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач, перебуваючи на території України, восени 2018 року познайомився з [PERSON] , яка на той час у шлюбі не перебувала, та вступив з нею у фактичні шлюбні відносини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). 30.01.2019 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] в Нікопольському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 40 (а.с.6). В червні 2019 року позивач виїхав до Туреччини, де постійно проживає та працює. Під час перебування у шлюбі з Аккалі Сюлейманом [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] (а.с.5). На момент народження дитини та реєстрації позивач знаходився у Туреччині через неможливість в`їзду в Україну у зв`язку з відсутністю транспортного сполучення між країнами через заходи запобігання поширення COVID-19. Як стало відомо, з невідомих причин, для реєстрації дитини документи до органу ДРАЦС подав колишній чоловік [PERSON] [PERSON] . У зв`язку з цим реєстрація народження дитини була проведена відповідно до статті Сімейного кодексу України, як при народженні дитини у подружжя [PERSON] , шлюб яких на момент реєстрації вже був розірваний, і при реєстрації народження дитини, вчиненої Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.05.2020 року у відповідному актовому записі № 298 у відомостях про матір дитини було зазначено [PERSON] , а у відомостях про батька було зазначено [PERSON] . Прізвище, ім`я та по батькові дитини зазначені як [PERSON] (а.с.5). Відповідно до листа від 23.04.2021 року № 967/20.34-31, наданого Нікопольським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо підстав такої реєстрації зазначено, що при реєстрації народження дитини заявником виступив [PERSON] , який відрекомендував себе як батько дитини і надав необхідні для державної реєстрації народження дитини документи, а саме: свій паспорт (оригінал), паспорт [PERSON] (оригінал), свідоцтво про шлюб з [PERSON] (оригінал) та медичне свідоцтво про народження дитини, видане КП «Нікопольський пологовий будинок». На момент державної реєстрації народження [PERSON] не повідомив, що його шлюб з [PERSON] припинено, а згідно наданих паспортів цього неможливо було встановити, так як з 2016 року штампи про розірвання шлюбу у паспортах не проставляються. Тому реєстрація народження була проведена відповідно до статті 133 Сімейного Кодексу України (а.с.9). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що з моменту народження дитини він сприймає його як рідного сина, проживає з ним однією сім`єю, піклується про нього, бере участь в його вихованні та матеріально забезпечує, утримує та виховує дитину протягом усього його життя, вчиняє дії, спрямовані на забезпечення майбутнього дитини. Відповідач матеріальної допомоги дитині [PERSON] не надає та не чинить перешкод у здійсненні позивачем його батьківських прав. Відповідно до вимог ст.\~121\~Сімейного кодексу\~України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст.\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст.133 СК України,\~якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року). Згідно висновку експерта № 118 від 08.02.2022 року встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.47-49). Оскільки дитина зачата та народилася у подружжя [PERSON] та [PERSON] у період шлюбу, то відповідно до ст. 133 СК України батьком дитини має бути записаний чоловік [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги експертний висновок від 08.02.2022 року, у суду не викликає сумнівів той факт, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.\~ \~ \~ На\~підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved