Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

18 серпня 2023 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про\~зміну способу\~стягнення аліментів.\~ \~ Позовна заява мотивована тим, що з 10 грудня 2005 року по 10 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2010 з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Донька проживає разом з позивачем, та потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів (з урахуванням віку, зміни матеріального становища) у зв`язку з чим збільшились потреби на навчання, та розвиток. Розмір аліментів, присуджених до стягнення є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач військовослужбовець, має можливість сплачувати аліменти в частині від заробітної плати, а тому позивач просила суд стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2010 № 2-1044/10, яке набрало законної сили 28.09.2010, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно витягу з реєстру Криворізької територіальної громади від 16.07.2023, [PERSON] , [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~ \~ У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.\~ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192\~СК України зміна\~розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином,\~позивач як\~одержувач аліментів,\~довела свої\~вимоги щодо\~необхідності зміни\~способу стягнення\~аліментів,\~зокрема тому,\~що розмір,\~присуджених до\~стягнення аліментів,\~на даний\~час є\~недостатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~оскільки на\~даний час\~збільшилися потреби\~у розвитку,\~навчанні та\~вихованні дитини. Також, судом враховано, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Разом з тим, заявлений позивачем розмір 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача не відповідає вимогам закону, є завищеним на утримання однієї дитини, а тому стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial