Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебував у фактичних стосунках. За їх спільною заявою подану до органу РАЦС позивач визнав себе батьком [PERSON] та в свідоцтві про народження, він зазначений як батько дитини. Дитина проживає разом з ним. Усі витрати щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованість в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не надає матеріальної та фінансової допомоги, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 26.07.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.09.2023 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належними чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення 31.10.2023 року. Станом на день розгляду справи відповідач відзив до суду не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталася. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Устинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з відповідачем перебував у фактичних стосунках. Від даних відносин мають спільну неповнолітню дитину. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.16). За рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шомісячно, розпочавши стягнення з 17.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , про що свідчить виконавчий лист за №396/1382/20, який виданий Новоукраїнським районним судом 24.05.2021 року та звернений позивачем до виконання до Новоукраїнського районного відділу ДВС Кіровоградської області (а.с.15). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021 року за вищевказаним виконавчим листом Новоукраїнським районним відділом ДВС Кіровоградської області було відкрите виконавче провадження № [NUMBER] (а.с.5). З вересня 2020 року [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачує, станом на 01.06.2023 року утворилася заборгованість по аліментам в сумі 84823,18 грн., що підтверджено довідкою-розрахунком заборгованості, виданою державним виконавцем Долинського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.6). Відповідно до довідки від 01.06.2023 року за №83/02-13/4 виданої Степанівським старостинським округом Устинівської селищної ради про те, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] та разом з ним проживають: співмешканка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , пасинок [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно довідки Служби у справах дітей Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 27.03.2023 № 01-27/112 вбачається, що у [PERSON] на утриманні та вихованні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до висновку виконавчого комітету Устинівської селищної ради від 23.05.2023 року №143 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] орган опіки та піклування Устинівської селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до характеристики Степанівської філії Устинівського ліцею Устинівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] учениця 4 класу вказаного ліцею, має навчальні досягнення достатнього та високого рівня, дитина завжди охайна, доглянута, життєрадісна. Виховуванням та утримання доньки займається батько, з веденням воєнного стану, дитина проживає біля батьків [PERSON] , оскільки останнього призвали до лав ЗСУ. З 27.02.2022 року виховують та піклуються про онуку дідусь [PERSON] , бабуся [PERSON] (а.с.10). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/ В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] , без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні малолітньої дитини, не утримує її та не спілкується з нею. Вихованням доньки займається позивач, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позов задоволено повністю, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved