Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чкаловської\~селищної ради\~Чугуївського району\~Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; недоотриману пенсію; земельну ділянку площею 5,81 га, виділена для ведення сільськогосподарського виробництва та земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , площею 0,250 га - виділена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і площею 0,048 га - виділену для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач в заяві вказав, що він є спадкоємцем майна, що належало померлій [PERSON] , яка на день смерті склала заповіт 18.10.2017, згідно якого заповіла все майно йому, а інших спадкоємців не має. Після її смерті позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення згідно з чинним законодавством. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у смт Чкаловське, Чугуївського району, Харківської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя померла [PERSON] склала заповіт, що посвідчений 18.10.2017 року, згідно якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті та на що вона буде мати право заповіла [PERSON] . Згідно наданих доказів, померлій [PERSON] належить: -житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 03.07.1991, що підтверджується довідкою КП «Чугуївське МБТІ»; -недоотримана пенсія у сумі 7065,18 грн., що підтверджується інформацією Управління с питань виплат ГУ ПФ України в Харківській області; -земельна ділянка, площею 5,81 га, розташована на території Іванівської сільської ради, кадастровий номер 6325483400:02:00:006, виділена для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю IV-ХР № 032866; -земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , площею 0,250 га - виділена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і площею 0,048 га - виділена для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю I-ХР № 029130. Згідно листа відділу опрацювання документації №4 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.09.2023, після смерті пенсіонерки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відповідно до п. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дійсно залишилась недоотримана пенсія у розмірі 7065,18 грн. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою № 847/01-16 від 06.06.2023, в термін, передбачений законом (6 місяців), після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно довідки Чкаловської селищної ради Чугуївського району від 31.05.2023, [PERSON] , яка померла [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і на день смерті з нею проживав [PERSON] , вів сумісно господарство та продовжує там проживати. Чоловік померлої [PERSON] [PERSON] помер раніше за неї [INFO] , на підтвердження чого надано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст. 1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст. 81 ч. 1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За змістом ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, ст. ст. 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом шляхом звернення до нотаріальної контори, а також те, що відповідачем заперечення проти позову не подані, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved