Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

У липні 2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що\~ вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя. На момент смерті чоловіка позивач була зареєстрована за іншою адресою, але фактично весь час проживала із ним в їхній квартирі. Квартира, в якій вона зареєстрована, належить відповідачу сину [PERSON] . Спадкоємцями, після померлого [INFO] [PERSON] є позивач та їх спільний син [PERSON] . [PERSON] вважає, що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, оскільки на момент його смерті проживала разом з ним, доглядала його, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги. Із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. лише у травні 2023 року, оскілки важко пережила втрату чоловіка, а 24.02.2022 року на територію України почалось повномасштабне вторгнення рф. Нотаріус відкрила спадкову справу, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами. Позивач просила суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , станом на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою судді від 04.08.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 31.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 31.10.2023 року представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини за законом, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , три місяці. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] , [INFO] , з 07.04.1973 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07.04.1973 року (а.с. 13). Подружжя мають спільного дорослого сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.05.1996 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В., та договором міни від 13.06.1996 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В. (а.с. 19-20, 21). Квартира є спільним сумісним майном подружжя. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2022 року (а.с. 14). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів своєму сину [PERSON] належному йому частину квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 14.06.2023 року № 61/2610 за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на 4/5 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 24). З 03.11.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте проживала вона разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , та доглядала його, оскільки він хворів та потребував сторонньої допомоги. Згідно акту ТОВ «Житлорембудсервіс» № 35 від 16.06.2023 року [PERSON] проживала вона разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року до дня його смерті [INFO] (а.с. 18). Із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. лише у травні 2023 року, оскілки важко пережила втрату чоловіка, а 24.02.2022 року на територію України почалось повномасштабне вторгнення рф. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. постановою від 23.05.2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами (а.с. 5). Вирішуючи спір в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з наступного: На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами. (а.с.5) Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на день його смерті. Син померлого відповідач [PERSON] підтвердив, що мати на момент смерті батька проживала разом з ним, доглядала його, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Отже, в судовому засіданні з досліджених письмових доказів встановлено, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , 6а день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи спір в частині\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини, суд виходить з наступного: Згідно статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.\~1270\~цього ж\~Кодексу встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд, дослідивши фактичні обставини справи, погоджується з доводами позивача та приходить до переконання про наявність поважних причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно призначити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, відкритої після [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved