Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

30.06.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 1 877 285,88 грн, з яких 1 300 000 - борг за розпискою, інфляційні втрати - 492 874,92 грн, 3% річних - 84 410,96 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.04.2019 позивач надав в борг відповідачу 1 300 000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 28.04.2019. На вказаних умовах сторони уклали договір позики, на підтвердження передачі грошей відповідач власноруч склав розписку. Однак свої зобов`язання [PERSON] не виконав, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звертається до суду. Ухвалою від 10.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження /а.с.27/. Ухвалою від 21.09.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті /а.с.37/. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово та заздалегідь повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за адресою зареєстрованого місця проживання. Заяв по суті або з процесуальних питань до суду від відповідача не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч.1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2). За ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 1 300 000 грн, які позичальник зобов`язався повернути в строк до 28.04.2019 року. Ця обставина підтверджена відповідною розпискою [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи - /а.с.10/. За приписами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Заявлена позивачем в якості доказу розписка складена [PERSON] містить інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо виникнення між сторонами правовідносин за договором позики, тож у розумінні ст. 77 ЦПК України є належним та допустимим доказом. Статтею 1049 ЦК України на позичальника покладений обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором встановлений обов`язок повернення позичальником грошових коштів позикодавцю - до 28.04.2019. За загальними умовами виконання зобов`язання, визначеними ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на ту обставину, що зобов`язання за договором позики по поверненню позичених грошових коштів на час ухвалення судового рішення позичальником не виконане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині вимоги стягнення суми боргу у розмірі 1 300 000 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 84 410,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 492 874,92 грн. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом перевірено та встановлено його правильність, а отже вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 84 410,96 грн та інфляційних втрат у розмірі 492 874,92 грн підлягає задоволенню. Отже, позовна заява позивача про стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1 877 285,88 грн, з яких 1 300 000 - борг за розпискою, інфляційні втрати - 492 874,92 грн, 3% річних - 84 410,96 грн підлягає задоволенню в повному обсязі. За результатами розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 13 420 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved