Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту прийняття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок [ADDRESS] . За життя, 21 березня 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області Тарасовою О.О. за р. № 30, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона по закону матиме право, заповіла позивачу [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а спадкоємцями за законом - її чоловік (дід позивача) [PERSON] та донька (мати позивача) [PERSON] . [INFO] помер дід позивача [PERSON] [PERSON] [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив, а тому єдиним спадкоємцем після його смерті за законом є його донька (мати позивача) [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь онуки спадкодавця, тобто позивача. 29 серпня 2019 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину серії ННХ № 806028, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1858 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на 3/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . В той же час, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначеного житлового будинку ще не видано. Позивач зазначає, що після смерті діда [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частку 1/4 житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому, враховуючи заяву її матері [PERSON] про відмову від спадщини після смерті батька на користь онуки спадкодавця, [PERSON] є єдиною спадкоємицею вищезазначеного спадкового житлового будинку. 29 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] на належну йому частину спірного житлового будинку, але постановою державного нотаріуса Колосовської С.О. від 29 серпня 2019 року їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском останньою строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що вона вважала, що всі необхідні заяви щодо прийняття спадщини вона вже надала, крім того, у зв`язку із обмежувальними заходами, пов`язаними із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та запровадженням на території України протиепідемічних правил, вона була позбавлена можливості своєчасно зібрати необхідні документи для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . За вказаних обставин [PERSON] вважає, що причина пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд: - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати поважною причину пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2021 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Куп`янського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~від \~05\~січня 2022 року закрито провадження у справі, розгляд справи призначено по суті. Згідно розпорядження голови Верховного Суду України від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» зазначену справу було передано 13 жовтня 2022 року за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року зобов`язано Куп`янську державну нотаріальну контору Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] у віці 76 років померла баба позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про що 03 липня 2018 року Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 липня 2018 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . Судом встановлено, що зазначений будинок належав спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 грудня 1969 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Панасенко Р.Г., за р.№ 4779, зареєстрованого в Куп`янському БТІ в книзі: 67 (с), номер запису: 9521, реєстраційний номер: 4394091. Спадкова справа № 1/2019 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] була заведена 09 січня 2019 Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області року, номер у спадковому реєстрі:63584136, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73067723 від 04 липня 2023 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57365803 від 29 серпня 2019 року. Встановлено, що на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з чоловіком [PERSON] , 1939 р.н. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 323. За життя 21 березня 2018 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області Тарасовою О.О. за р. № 30, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона по закону матиме право, заповіла позивачу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54683609 від 09 січня 2019 року. номер у спадковому реєстрі: 62199685. Згідно із\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт може бути реалізоване протягом всього життя особи і включає як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну, скасування. Усі наведені правомочності заповідача у сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є здійсненням свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Здійснення права на заповіт не пов`язується законом з місцем проживання та перебування заповідача. Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 1254\~ЦПК України\~заповідач має у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. З матеріалів спадкової справи № 1/2019 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася онука спадкодавця, тобто позивач [PERSON] . В той же час, з матеріалів спадкової справи № 1/2019, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємцем першої черги спадкування, який має право на обов`язкову частку у спадковому майні спадкодавця, передбаченого ст. 1241 ЦК України, є чоловік спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , який на день смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з ним. Матеріали спадкової справи не місять відомостей, що чоловік спадкодавця [PERSON] відмовився від належної йому обов`язкової частки в спадковому майні на користь інших осіб. Так, приписами статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині чоловіка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , необхідно встановити частку, яка б належала йому за законом після смерті дружини, а тому важливо визначити коло спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Так, згідно з приписами ст. 1258 ЦК України,1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261\~ЦК України\~визначено,\~що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вже\~встановлено вище,\~чоловік спадкодавця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] на день смерті спадкодавця [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 323. Зокрема, з цієї ж довідки вбачається, що є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , яка на день смерті заповідача проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: її чоловік [PERSON] , який на день смерті дружини проживав разом з нею у спадковому будинку до дня своєї смерті ( [INFO] ) та дочка [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на належне їй спадкове майно є: її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON] , яким за законом належало б по 1/2 частці, а тому відповідно до вимог\~ст. 1241 ЦК України, враховуючи наявність заповіту спадкодавця на імя позивача [PERSON] , обов`язкова частка чоловіка померлої [PERSON] [PERSON] , [INFO] становить половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом від усього спадкового майна дружини, а саме 1/4. Отже, позивач [PERSON] за заповітом спадкує 3/4 частки спадкового майна після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . Так, судом встановлено, що 29 серпня 2019 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину серії ННХ № 806028, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1858 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на 3/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57365803 від 29 серпня 2019 року (номер у спадковому реєстрі: 64667651). Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначеного житлового будинку ще не видано. Встановлено, що [INFO] у віці 79 років помер дід позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про що 26 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 листопада 2018 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина на належну йому 1/4спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55900976 від 17 квітня 2019 року. Спадкова справа № 165/2019 після смерті [PERSON] , померлого25 [INFO] була заведена 17 квітня 2019 Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області року, номер у спадковому реєстрі: 64076924, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55901265 від 17 квітня 2019 року. Встановлено, що на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 324. Зокрема, з цієї ж довідки вбачається, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , померлого25 [INFO] на належну йому частку спірного житлового будинку є його дочка [PERSON] . В той же час, з матеріалів спадкової справи № 165/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що до Куп`янської районної державної нотаріальної контори Харківської області звернулася дочка спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь онуки померлого, тобто позивача [PERSON] , яка у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Встановлено, що 29 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] на належну йому частину спірного житлового будинку, однак постановою державного нотаріуса Колосовської С.О. від 29 серпня 2019 року їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском останньою строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування мають за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно до приписів ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Дочка спадкодавця, тобто мати позивача [PERSON] , яка є спадкоємицею першої чергу спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини на користь онуки спадкодавця, тобто позивача [PERSON] . Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Частиною 1\~ст. 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище, на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 324. У відповідності до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1,3,6\~п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач зазначає, що пропустила строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки на час перебігу та спливу шестимісячного строку діяли карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19), встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно зібрати необхідні документи для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Так дійсно, постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами було запроваджено та продовжено карантин на всій території України, у зв`язку з чим був припинений прийом громадян у всіх підприємствах, установах, органах юстиції, а також зупинено рух громадського транспорту та обмежено пересування громадян, діяли ряд інших обмежень. Зазначеною\~постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~на період дії карантину не було зупинено прийом громадян у нотаріальних конторах. Водночас, листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд не приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що через карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19) вона не змогла своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда, оскільки карантинні обмеження були встановлені з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, в той час як шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 25 травня 2019 року, тобто до запровадження карантинних заходів (12 березня 2020 року), а тому постає питання За наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для визначення позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи останньою не було надано суду належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску нею шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, пов`язаними з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України\~є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені\~ст. 1270 ЦК України. Позивач на підтвердження своїх вимог не скористалася своїм правом надати відповідні докази до суду. Оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог. Крім того, [PERSON] у прохальній частині позовної заяви просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . В той же час, суд зауважує, що факт прийняття спадщини розповсюджується на правовідносини, врегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року, які виникли до набрання чинності\~ЦК України 2003 року, а тому правовідносини щодо спадкування [PERSON] спірної частини майна після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] підлягають врегулюванню саме за нормами\~\~ЦК України 2003 року, які набрали чинності 01 січня 2004 року, приписами ч. 3 ст. 1268 якого передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З наведеного слідує, зокрема встановлено вище, що [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки на день смерті був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою, а тому окремо ухвалювати рішення в цій частині не вимагається, достатньо лише про це зазначити в мотивувальній його частині. З огляду на вищенаведене, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав в цій частині вимог, остання не скористалася правом уточнити свої вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають. Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed