Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гурба М.В. звернувся до суду з позовом до Селянського фермерського господарства "ВИД", та просить розірвати договір оренди землі від 23 грудня 2010 року, сторонами якого є [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , та Селянське фермерське господарство ВИД, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 площею 4,0259 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, та право оренди на підставі якого зареєстровано за Селянським фермерським господарством ВИД в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 липня 2015 року за № 43343178, розірвати договір оренди землі від 10 жовтня 2017 року, сторонами якого є [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , та Селянське фермерське господарство ВИД, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0408 площею 3,9099 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, та право оренди на підставі якого зареєстровано за Селянським фермерським господарством ВИД в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 жовтня 2017 року за № 23023463, та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що бабусі позивачки\~-\~ [PERSON] на\~праві приватної\~власності належализемельна ділянка\~кадастровий номер\~0523281600:01:001:0343\~площею 4,0259\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~на території\~Кукулівської сільської\~ради Піщанського\~району Вінницької\~області,\~та земельна\~ділянка кадастровий\~номер 0523281600:01:001:0408\~площею 3,9099\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~на території\~Кукулівської сільської\~ради Піщанського\~району Вінницької\~області. [INFO] померла\~бабуся позивачки\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть виданим\~Врадіївським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~від 29.10.2020\~року серії\~ [NUMBER] .Позивачка отримала\~у свою\~власність вказані\~земельні ділянки\~в порядку\~спадкування після\~смерті бабусі.Дана обставина\~підтверджується свідоцтвами\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 5.08.2021\~року,\~виданих приватним\~нотаріусом Первомайського\~районного нотаріального\~округу Миколаївської\~області за\~реєстровими номерами\~№№ 1016,\~1017,\~витягами з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~5.08.2021\~року.Земельна ділянка\~кадастровий номер\~0523281600:01:001:0343\~площею 4,0259\~га перебуває\~в оренді\~Відповідача строком\~на 20\~років відповідно\~до Договору\~оренди землі\~від 23.12.2010\~року (надалі\~-\~Договір),\~що зареєстрований\~28.10.2011\~року за\~№ 052320004001601\~року та\~право оренди\~за яким\~було зареєстровано\~27.07.2015\~року за\~№43343178. Земельна ділянка\~кадастровий номер\~0523281600:01:001:0408\~площею 3,9099\~га перебуває\~в оренді\~Відповідача строком\~на 20\~років відповідно\~до Договору\~оренди землі\~від 10.10.2017\~року (надалі\~-\~Договір),\~право оренди\~за яким\~було зареєстровано\~23.10.2017\~року за\~№ 23023463. Відповідно до\~п.\~9\~Договору оренди\~землі від\~23.12.2010\~року орендна\~плата вноситься\~Відповідачем у\~формі та\~розмірі 1242,74\~грн.\~на рік.Відповідно до\~п.\~9\~Договору оренди\~землі від\~10.10.2017\~року орендна\~плата вноситься\~Відповідачем у\~формі та\~розмірі 3270,90\~грн.\~на рік.Згідно з\~п.11\~вказаних Договорів\~орендна плата\~вноситься Відповідачем\~до 20\~числа останнього\~у звітному\~році місяці.Таким чином,\~Відповідач зобов`язаний\~не пізніше\~20\~грудня кожного\~року сплачувати\~позивачу орендну\~плату.\~Проте,\~відповідач систематично\~з 2018\~року не\~сплачує позивачці\~орендну плату\~за користування\~належними їй\~земельними ділянками\~в розмірах\~визначених договором\~та чинним\~законодавством.\~Крім того,\~відповідно до\~ст.12\~Закону України\~Про оренду\~землі,\~та п.\~33\~Договору оренди\~землі від\~23.12.2010\~року передана\~в оренду\~відповідачу земельна\~ділянка підлягає\~страхуванню на\~весь період\~дії договору.Відповідно до\~п.\~34\~договору від\~23.12.2010\~року страхування\~земельної ділянки\~здійснює відповідач.Відповідач не виконує своїх зобов`язань по сплаті орендної плати та страхуванню належних позивачці земельних ділянок. Систематична не\~виплата відповідачем\~орендної плати\~за користування\~земельними ділянками\~та не\~здійснення страхування\~земельної ділянки\~є невиконанням\~обов`язків передбачених\~договором,\~що відповідно\~до ст.\~32\~Закону України\~Про оренду\~землі та\~п.38\~договорів є\~підставою для\~їх розірвання. Такі порушення умов договорів позивач вважає істотними, що у відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України є підставою для розірвання договорів за рішенням суду. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Представником відповідача СФГ «ВИД» - адвокатом Купрієм О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а з позивача стягнути судові витрати. Представник зазначає, що 23.12.2010 між СФГ «ВИД» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, кадастровий номер 0523281600010010343, 10.10.2017 між СФГ «ВИД» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, кадастровий номер 0523281600010010408. Позивач в порушення вимог ст. 148-1 ЗК України не повідомляв про зміну власника земельних ділянок, відтак, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати до відкриття провадження у цій справі. Тому з огляду на те, що СФГ «ВИД» тільки після подання позову до суду стало відомо про спадкоємця (позивача), 14.10.22 на адресу позивача, яка зазначена в позовній заяві направлено лист з проханням повідомити реквізити куди перераховувати орендну плату. Також вказує, що звернення позивача до суду з позовом про розірвання договорів оренди через два календарних роки після реєстрації права власності на земельні ділянки, не узгоджується із засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК України. Щодо розірвання договору оренди землі з підстав не здійснення страхування представник посилаючись на ст. 12 Закону України "Про оренду землі" зазначає, що у разі невиконня свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з договором оренди землі застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і зажадати від іншої сторони відшкодування витрат на страхування, такі ж положення містить і укладений договір оренди землі. Також відзив містить заяву про письмове опитування позивача з наступними питаннями: 1) коли [PERSON] дізналася про існування Договорів оренди землі від 23.12.2010, кадастровий номер 0523281600010010343, від 10.10.2017, кадастровий номер 0523281600010010408, 2) чи є розмір орендної плати достатнім чи підлягає перегляду, 3) \~ \~ \~ \~чи повідомляла, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, [PERSON] , яка набула право власності на земельні ділянки, кадастровий номер 0523281600010010343, кадастровий номер 0523281600010010408, протягом одного місяця з дня набуття права власності на них про це СФГ «ВИД» із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі), 4) \~ \~ \~ \~чи страхвала [PERSON] земельні ділянки кадастровий номер 0523281600010010343, кадастровий номер 0523281600010010408, які є предметом спору після набуття права власності на них. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] адвокат Гурба М.В. зазначає, що спадкодавець позивачки - [PERSON] за свого життя, уклала з відповідачем Договір оренди землі від 23.12.2010 року та Договір оренди землі від 10.10.2017 року, вказаними Договорами було передбачено обов`язок відповідача не пізніше 20 грудня кожного року сплачувати орендну плату. [PERSON] померла [INFO] , відповідно відповідач повинен був виконувати вказаний обов`язок щодо сплати орендної плати безпосередньо перед [PERSON] до моменту її смерті. В той же час, відповідачу було відомо про місце проживання [PERSON] та він мав можливість щороку виконувати свої зобов`язання щодо сплати орендної плати шляхом здійснення відповідного переказу за її місцем проживання, і дана обставина підтверджується тим, що [PERSON] подавалися позови про визнання недійсним Договору оренди землі та про повернення земельних ділянок, в яких було зазначено її місце проживання. Вказані позови розглядалися Піщанським районним судом Вінницької області в рамках справ № 142/189/19 та № 142/190/19 та були залишені без розгляду після смерті [PERSON] . Проте, відповідач маючи відомості щодо місця проживання [PERSON] не виконував своїх зобов`язань по здійсненню виплати орендної плати з 2018 року по момент її смерті тобто принаймні за два роки. Тобто, відповідач маючи відповідні зобов`язання за Договором та маючи реальну можливість їх виконати не вчиняв будь-яких дій щодо сплати орендної плати [PERSON] з 2018 року до моменту її смерті. В письмових запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивач навмисно не отримує орендну плату і це підтверджується поверненням 05.12.2022 року надісланих 08.11.2022 року коштів в сумі 18266 грн. як орендної плати. Крім того, під час підготовчого провадження представником відповідача заявлено клопотання про визнання обов`язковою особистої участі позивача [PERSON] в судовому засіданні, у задоволені якого відмовлено ухвалою суду від 10 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання представника\~відповідача СФГ\~«Вид» -\~адвоката Купрія\~О.М.\~про письмове\~опитування позивача,\~задоволено клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~-\~адвоката Гурби\~М.В. \~про витребування\~доказів,\~витребувано з\~архіву Піщанського\~районного суду\~Вінницької області\~для огляду\~в засіданні\~матеріали справ\~з ЄУН № 142/189/19\~та №\~142/190/19\~за позовом\~ [PERSON] до СФГ "Вид" про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок. 19 квітня 2023 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява свідка в якій позивач зазначає, що про існування договорів оренди землі від 23.12.2010 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 та від 10.10.2017 року щодо земельної ділянки 0523281600:01:001:0408 та конфліктної ситуації в зв`язку з невиконанням СФГ Вид своїх зобов`язань за вказаними договорами їй було відомо до моменту смерті [PERSON] ( [INFO] ) з її слів. Більш конкретної дати не пам`ятає. СФГ Вид не здійснював перегляду розміру орендної плати протягом дії договорів оренди землі від 23.12.2010 року та від 10.10.2017 року. В зв`язку з цим, розмір орендної плати передбачений п.9 договорів оренди землі від 23.12.2010 року та від 10.10.2017 року не є достатнім та підлягає перегляду. Вона не повідомляла СФГ «ВИД» про набуття права власності на земельні ділянки кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 та 0523281600:01:001:0408 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Разом з тим, просить розірвати договори оренди землі щодо вказаних земельних ділянок, оскільки СФГ «ВИД» не виконував своїх зобов`язань перед її бабусею [PERSON] по вказаним договорам починаючи з 2018 року. Вона не здійснювала страхування земельних ділянок кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 та 0523281600:01:001:0408, оскільки такі дії є обов`язком відповідача. Ухвалою суду від 19 липня 2023 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не з`явилась. Представник позивача адвокат Гурба М.В. позовні вимоги підтримав, позов просив задоволити з наведених в позовній заяві підстав, вказав, що обов`язок зі сплати орендної плати відповідачем не виконано ні в 2018, 2019 чи в 2020 році перед [PERSON] , ні пізніше перед [PERSON] , квитанції про поштові перекази на суми 18266 грн. 08.11.2022 року чи 28919 грн. 38 коп. 10 грудня 2022 року, не можуть бути прийняті на підтвердження належного виконання перед [PERSON] , крім того ці перекази здійснено після подачі цього позову, квитанцію про поштовий переказ на суму 5225 грн. від 06.01.2021 просив не приймати, оскільки цей доказ подано поза межами підготовчого провадження. Доводи відповідача про необізнаність останнього про місце знаходження позивача чи її баби [PERSON] вважає безпідставними, оскільки про спір між сторонами відповідачу достаменно відомо і це підтверджується матеріалами цивільних справ, що вже розглядались в Піщанському районному суді. Представник також зазначив, що на підтвердження судових витрат заява та відповідні докази будуть подані пізніше. Представник відповідача СФГ «ВИД» - адвокат Купрій О.М. в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю за їх безпідставністю, оскільки орендну плату за обидві земельні ділянки в повному обсязі за 2018-2022 роки відповідач намагався сплатити поштовим переказом 08.11.2022 року а в грудні 2022 року в значно більшому розмірі, проте позивач ухиляється від її отримання. Також в судовому засіданні надав квитанцію на суму 5225 грн. від 06.01.2021, пояснивши, що до цього вона перебувала у бухгалтера та йому про неї не було відомо. Також вказував на невиконання позивачем вимог ст. 148-1 ЗК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі\~наданих суду\~доказів було\~встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області. (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 серпня 2021 року приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М., та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 65895103 від 05.08.2021 року позивач [PERSON] набула в порядку спадкування у власність земельну ділянку площею 3,9099 га, кадастровий номер 0523281600:01:001:0408, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 11, 12) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 серпня 2021 року приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М., та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 65895005 від 05.08.2021 року позивач [PERSON] набула в порядку спадкування у власність земельну ділянку площею 4,0259 га, кадастровий номер 0523281600:01:001:0343, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 17, 15) Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269196085 та № 269192349 підтверджується реєстрація права власності позивача земельних ділянок площею 3,9099 га, кадастровий номер 0523281600:01:001:0408 та площею 4,0259 га, кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 відповідно свідоцтв про право на спадщину (а.с.16, 18) 23 грудня 2010 року [PERSON] уклала договір оренди землі з відповідачем СФГ «ВИД» відповідно якого передала у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0259 га, строком на 20 років, орендну плату сторони погодили в розмірі 1242,74 грн. на рік. (а.с. 6-7) Пунктом 10 договору сторони погодили обчислення розміру орендної плати здійснювати з урахуванням коефіцієнтів індексації. Відповідно п. 11 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем до 20 числа останнього у звітному році місяця. Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Крім того відповідно до п. 34 цього договору страхування об`єкта оренди здійснює орендар. Також 10 жовтня 2017 року [PERSON] уклала договір оренди землі з відповідачем СФГ «ВИД» відповідно якого передала у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,9099 га, строком на 20 років, орендну плату сторони погодили в розмірі 3270,90 грн. на рік. (а.с. 8-9) Пунктом 10 договору сторони погодили обчислення розміру орендної плати здійснювати з урахуванням коефіцієнтів індексації. Відповідно п. 11 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем до 20 числа останнього у звітному році місяця. Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Домовленості щодо страхування земельної ділянки даний договір не містить. Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 0523281600:01:001:0408 право оренди зареєстровано за СФГ "ВИД" 23 жовтня 2017 року, номер запису 23023463. (а.с. 13) З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 0523281600:01:001:0343 право оренди зареєстровано за СФГ "ВИД" 27 липня 2015 року, номер запису 43343178 (а.с. 14) Згідно з ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання недійсними зазначених договорів оренди землі сторонами у справі суду не надано. Підпунктом 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 ПКУ передбачено, що податковим агентом платника ПДФО орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Доходи, отримані від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18 відсотків. Такі доходи також підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ (п.п. 1.3 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПКУ). Отже, доходи фізичної особи від здавання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються ПДФО за ставкою 18 відсотків та військовим збором за ставкою 1,5 відсотка. Тобто річний розмір орендної плати, що підлягає виплаті орендодавцю по договору від 23.12.2010 р. становить 1000 грн. 41 коп. без урахування індексу інфляції та здійснюється до 20 грудня поточного року. Річний розмір орендної плати, що підлягає виплаті орендодавцю по договору від 10.10.2017 р. становить 2633 грн. 08 коп. без урахування індексу інфляції та здійснюється до 20 грудня поточного року. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України та частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Відповідно до ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає, як необхідну умову для розірвання договору оренди землі систематичне невиконання умов договору, в тому числі і щодо несплати орендної плати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). У частинах першій та другій статті 651 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Слід зазначити, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 ЦК України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Відтак, суду належить встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї у постанові від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 Велика Палата Верховного Суду не вбачала. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами орендна плата за обома договорами за 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки не виплачена. Доводи представника відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, оскільки в 2018-2020 [PERSON] а пізніше [PERSON] не звертались до відповідача за отриманням орендної плати, є безпідставними, тому що відповідач відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України мав можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, якщо не знав куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, крім того доводи представника відповідача про необізнаність про місце знаходження [PERSON] спростовуються самими договорами де вказані реквізити сторін договору в тому числі адреса місця проживання орендодавця та матеріалами цивільних справ з ЄУН № 142/189/19\~та №\~142/190/19\~за позовом\~ [PERSON] до СФГ "Вид" про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок. Заперечуючи проти позову відповідач надав суду копію фіскального чека про здійснення 08 листопада 2022 року поштового переказу на ім`я Бабиної в сумі 18266 грн. (а.с. 56) пояснюючи, що це сума орендної плати за обидві земельні ділянки за 2018 - 2021 роки, та копію фіскального чека про здійснення 10 грудня 2022 року поштового переказу на ім`я Бабиної в сумі 28919,38 грн. (а.с. 135) та копію службового чека про повернення переказу на суму 18266 від 05 грудня 2022 року (а.с. 135), крім того в судовому засіданні надав фіскальний чек про здійснення поштового переказу на ім`я [PERSON] на суму 5225 грн. 06.01.2021 року, тобто після її смерті. Проте дані фіскальні чеки не підтверджують належного виконання обов`язку зі сплати орендної плати [PERSON] за 2018-2020 роки, чи [PERSON] за 2021 та 2022 роки, оскільки здійснені ці перекази вже після подання позову до суду, а невірне зазначення прізвища одержувача унеможливлює отримання такого переказу. Таким чином, представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження про вчасне нарахування та виплату орендної плати [PERSON] так само доказів сплати податків та зборів до місцевого бюджету з нарахованої орендної плати. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотними є такі порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. З огляду на те, що несплата орендної плати позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладанні договору до правовідносин, що виникли між сторонами, може бути застосовані наслідки передбачені зазначеною нормою. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем умови договорів оренди землі належним чином не виконувались перед орендодавцем [PERSON] , орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками у визначений договором термін. Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди та спадкодавиця позивача [PERSON] не отримала того, на що вона розраховувала при укладанні договору. В даному випадку суд приходить до висновку, що систематичне не отримання орендодавцем орендної плати у визначений договором строк за 2018, 2019 роки, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за використання земельної ділянки. Позивач в своєму позові, як на підставу для задоволення вимог, вказує саме на порушення відповідачем істотних умов договору, яке носить систематичний характер, а саме в частині несплати орендної плати у строки, визначених договорами оренди. Таким чином, неналежне виконання умов договору щодо обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду що наведені вище. Беручи до уваги вказані приписи процесуального закону, зважаючи на те, що відповідачем СФГ "ВИД" не доведено факт нарахування та виплати орендодавцю [PERSON] орендної плати у визначеному договором розмірі та строки, суд констатує що відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати за земельні ділянки, що позбавило орендодавця «значною мірою» того, що він розраховував отримати при укладенні договору, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). Інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що судом позов задоволено, покладає судові витрати по справі на відповідача. Представником позивача адвокатом Гурбою М.В. в судових дебатах зазначено, що заяву про стягнення судових витрат та докази їх підтвердження буде подано окремо. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі наведеного та

Outcome: approved