Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

26 вересня 2023 року АТ «Кредобанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 240788,60 грн. за кредитним договором №23176/2019 від 25.03.2019 року разом з сумою сплаченого судового збору у розмірі 3611,83 грн. та витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від ціни позову, а саме: 24078,86 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.03.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №23176/2019. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором. К Кредит надавався виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п.2.1, 2 Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 289993,84 грн. до 24.03.2026 р. на наступні цілі: для повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА, модель Stonic, дата випуску 2018, номер кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ТОВ «Техноцентр Навігатор», для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 53266,50 грн., для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 15193,92 грн. На виконання умов вищевказаного Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. 25.03.2019 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позичальником та банком було укладено Договір застави №238. Відповідно до п. 1.2 Договору застави предметом застави є рухоме майно автомобіль КІА, модель Stonic, дата випуску 2018, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1368 куб.см, колір білий, д.н.з. [NUMBER] , [NUMBER] , вартістю 467250,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №23176/2019 від 25.03.2019 року, станом на 17.07.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 240788,60 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту 199287,84 грн., заборгованість за простроченими відсотками 41500,76 грн. У в`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд вказаної справи без його участі та щодо задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив не надав. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 25.03.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 23176/2019. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором. Відповідно до п.2.1, 2 Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 289993,84 грн. до 24.03.2026 р. на наступні цілі: для повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА, модель Stonic, дата випуску 2018, номер кузова [NUMBER] , укладеного між позичальником та ТОВ «Техноцентр Навігатор», для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 53266,50 грн., для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 8417,34 грн. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, Кредит видасться на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2.8. Кредитного договору, датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах визначених цим розділом Кредитного договору. Пунктом 3.3 Кредитного договору передбачено, що на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки в розмірі 9,49% річних; починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Відповідно до п. 3.5 договору, змінювана процентна ставка на другий та наступний Періоди дії ставки, визначається наступним чином: Змінювана процентна ставка = Базова ставка + 6 % (Маржа). Відповідно до п.3.11. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у р.3 цього Договору з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов кредитного договору. Відповідно до п.3.12. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за Кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості. Відповідно до п.3.15. Кредитного договору, Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в Банк на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором (п.2.1., 4.8) та/або додатками до нього. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Сторони не мають права змінювати черговість погашення заборгованості за цим Кредитним договором. Згідно із п. 4.7. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.10, Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Відповідно до 4.8. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п.4.7) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №23176/2019 від 25.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем 25.03.2019 року було укладено договір застави №238, який зареєстрований приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою О.А. та зареєстровано в реєстрі за №238. Вказаним Договором забезпечено виконання зобов`язань заставодержателя, які виникають з кредитного договору №23176/2019 від 25.03.2019 року укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Предметом застави є рухоме майно: автомобіль КІА, модель Stonic, дата випуску 2018, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1368 куб.см, колір білий, д.н.з. [NUMBER] , [NUMBER] , вартістю 467250,00 грн. Заставна вартість предмету застави визначається сторонами у сумі 373800,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується Меморіальними ордерами №16892563 від 26.03.2019 року на суму 228250,00 грн., №16890213 від 26.03.2019 року на суму 8417,34 грн. та №16891488 від 26.03.2019 року на суму 53266,50 грн. В той же час, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно якого встановлено, що станом на 17.07.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 240788,60 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту 199287,84 грн., заборгованість за простроченими відсотками 41500,76 грн. 25.07.2023 року позивачем направлено боржнику досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань вих. № 259/2023, однак матеріали справи не містять реагування відповідача щодо зазначеної досудової вимоги. Відповідно до п. 5.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Пунктом 4.7 Договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отримані кошти, не виконує взятих за договором зобов`язань суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 240788,60 грн. підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 % від ціни позову, то у такій на переконання суду слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 адвоката Павленка С.В., копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право», в особі директора Король-Єгорової Є.В. та копію довіреності № 12783 від 24.11.2022 року. Відповідно до стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон про адвокатуру) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, положення спеціального Закону про адвокатуру передбачають, що розмір гонорару визначається у договорі про надання правової допомоги за взаємною згодою обох сторін, як клієнта так і адвоката. З однієї сторони норми вказаного Закону покликані гарантувати оплату праці адвоката за надані правові послуги, з іншого боку визначити вартість кваліфікованих правових послуг, які спроможний буде заплатити клієнт з урахуванням його фінансових можливостей та з огляду на кваліфікацію, досвід адвоката, обсяг наданих ним послуг. Особа, бажаючи ефективно захисти своє право, яке порушено/порушується, звертається за допомогою до адвоката, та, укладаючи з ним договір про надання правової допомоги, погоджується оплатити вартість запропонованих ним правових послуг. Разом з тим, така особа має правомірні очікування повернути назад вказані кошти, стягнувши їх із відповідача, у випадку, якщо її право буде відновлено, чи судом буде визнана її правота. Інститут відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, передбачений у ст. 137 ЦПК України, власне і покликаний гарантувати право людини на повернення здійснених нею витрат на правову допомогу у разі постановлення судом рішення на її користь. З огляду на все викладене вище, з урахуванням особливостей вказаної справи, зокрема, того, що передумовою звернення позивача до суду були дії відповідача, а також того, що лише після вжиття позивачем правових способів захисту шляхом пред`явлення позову, у зв`язку з чим, позивачу необхідно було скористатися правовою допомогою кваліфікованого адвоката, - відповідачем було відновлено його право, суд вважає, що стягнення витрат за правову допомогу відповідатиме основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, верховенству права та відшкодуванню судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Враховуючи те, що завданням цивільного судочинства, є насамперед справедливий, та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд вважає, що розмір відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн. не порушуватиме принципу співмірності позовних вимог, відповідатиме складності справи та виступатиме гарантією реалізації правомірних очікувань позивача як особи, чиї права було порушено, на повну або часткову компенсації сплачених ним коштів за правову допомогу щодо захисту його права, надану йому адвокатом. Так, виходячи з складності справи та виконаних адвокатом робіт, суд стягує з позивача на користь відповідача 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Outcome: partial