Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Зеркін А.С., звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 21.06.2023, уточнивши який 14.07.2023, просив визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її сестри [PERSON] , померлої [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне останній за життя майно, а саме, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізації своїх спадкових прав, 24.05.2023 позивач, для отримання свідоцтва про право на спадщину, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, листом «Про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину» від 24.05.2023 позивачу повідомлено, що вона не подала у шестимісячний строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що перебувала у стані стресу та емоційного перенавантаження, у зв`язку з чим не могла адекватно орієнтуватися у подібних процедурах та термінах прийняття спадщини, враховуючи й те, що не є юридично обізнаною людиною. Окрім того, 24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабний наступ, у зв`язку з чим, ухвалено запровадження воєнного стану на всій території України. До отримання листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2023 позивачу не було відомо про сплив строків, оскільки вона вважала, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану норми Цивільного кодексу України відносно строку на прийняття спадщини призупинені до його закінчення. Також, позивач є вимушено внутрішньо-переміщеною особою, переїхала з смт Нововоронцовка, яке знаходиться на лінії зіткнення, де велись постійні обстріли. Позивач є літньою людиною з низкою хвороб, перебуває на обліку в Червоненській амбулаторії ЗПСМ та має діагнози: кардіосклероз, цукровий діабет ІІ типу середньої важкості, субкомпенсація, діабетична ангополінейропатія, варікозна хвороба нижніх кінцівок, порушення функції ходи І ст. Оскільки, на переконання позивача, ці обставини є достатньо поважними, остання просить суд надати додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Ухвалою суду від 18.07.2023 позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кириєнко Ю.Ф. 26.09.2023, на виконання ухвали суду від 18.07.2023 в частині витребування доказів, надано витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.61-62). Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подавши, кожен окремо, заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача пред`явлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, відповідачі проти задоволення позову не заперечують (а.с.67, 71). Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] та ЯЦ № 702142, відповідно (а.с.8, 8 зворот, 35, 82). Після укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] змінили прізвища на « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.8), (а.с.36). [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1998 належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.31-32). У довідці виконкому Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.10.2023 № 518 зазначено, що [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . Інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було (а.с.83). Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як визначено ч. ч. 1, 3, ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , почав відлік відповідно з дати її смерті та закінчився 08.11.2022. Відповідно до\~ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~не охоплення\~заповітом усієї\~спадщини,\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~ст.\~ст.\~1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Рідні брати та сестри спадкодавця мають право на спадкування за законом у другу чергу, що регламентовано ст. 1262 ЦК України. З матеріалів справи слідує, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON] та [PERSON] , померла [PERSON] доводиться рідною сестрою. Позивач 24.05.2023 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кириєнко Ю.Ф. із заявою № 24/01-16 для прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , на що отримала лист «Про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину» від 24.05.2023 № 122/01-16, згідно з якого роз`яснено, що вона мала подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України та п. 3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164, з 08.05.2022 по 08.03.2023. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] не подала, у зв`язку з чим, вважається такою, що не прийняла її відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с.9). Відповідачі до нотаріуса із заявами про прийняття чи відмову від спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 20.09.2023, після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.62). Таким чином, інші спадкоємців, які б претендували на спадкування майна після смерті [PERSON] , відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Окрім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є обов`язком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Невиконання обов`язку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обов`язку і не надає йому жодних переваг. При цьому, до уваги суду повинні братися переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; тощо (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 11.03.2021 у справі № 638/17145/17, 25.01.2023 у справі № 676/47/21). Також, судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця (постанова Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 752/11156/18-ц). На підтвердження поважності пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що перебувала у стані стресу та емоційного перенавантаження, і не могла адекватно орієнтуватися у подібних процедурах та термінах прийняття спадщини, враховуючи й те, що не є юридично обізнаною людиною. Позивачу не було відомо про сплив строків, оскільки вона вважала, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні норми Цивільного кодексу України відносно строку на прийняття спадщини призупинені до закінчення воєнного стану. Також, позивач є вимушено внутрішньо-переміщеною особою, переїхала з смт Нововоронцовка, яке знаходиться на лінії зіткнення, де велись постійні обстріли. Крім того, позивач є літньою людиною з низкою хвороб. Щодо посилання нотаріуса у листі [PERSON] на п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», суд зауважує наступне. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164, де у пункті третьому, відповідно до внесених Постановою КМУ від 24.06.2022 №729 змін, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), де зазначено, що норми ЦК України не передбачають допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Оскільки пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Як на доказ вказаних у позові обставин, позивачем надано довідку від 29.03.2022 № 1237-70000176371 про взяття [PERSON] на облік внутрішньо переміщеної особи, де зазначена адреса її реєстрації: [ADDRESS] , та фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Судом враховується та обставина, що вся територія Нововоронцовської селищної територіальної громади Херсонської області за винятком с. Оскорківка, включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (із змінами відповідно Наказу 224 від 17.08.2023). Також, Червоненською амбулаторією ЗПСМ надано довідку від 31.05.2023 №67, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: кардіосклероз, цукровий діабет ІІ типу середньої важкості, субкомпенсація, діабетична ангополінейропатія, варікозна хвороба нижніх кінцівок, порушення функції ходи І ст (а.с.10). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7 визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах у справах № 6-85цс12 від 26.09.2012 та № 6-1486цс15 від 04.11.2015, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов`язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. В силу ст. 12 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі спадкових. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, пов`язані з тим, що вона з об`єктивних причин не змогла своєчасно подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через свій моральний стан, який погіршився внаслідок стресу, пов`язаного зі смертю рідної людини, вимушеним залишенням місця проживання у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, а також стан здоров`я, який у силу віку є незадовільним, що підтверджується наявністю відповідних хвороб, суд визнає поважними, тому, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] із визначенням їй додаткового строку тривалістю три місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , який слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку.

Outcome: approved