Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач 11.05.2023 подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що між КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та [PERSON] 28.04.2020 було укладено договір про споживчий кредит № В-54/035/20/199/04С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 60 тис. грн. 28.04.2020 між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 60 тис. грн, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 60 тис. грн. Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках. Поручителями за даним договором є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі укладеного договору поруки № В-54/035/20/199/04С від 28.04.2020. Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 60 тис. грн згідно заяви позичальника від 28.04.2020 про перерахування коштів на рахунок в АТ "ОЩАДБАНК", підтвердження перерахування - платіжне доручення № 21280 від 28.04.2020. Відповідачем було порушено п.3 умов кредитного договору кредитної лінії, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказано у графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Внаслідок порушень умов договору станом на 03.05.2023 у [PERSON] склалась заборгованість перед позикодавцем у розмірі 77 827 грн 52 коп., з яких: 37099 грн 75 коп. - тіло кредиту за період з 04.02.2022 по 03.05.2023; 40 817 грн 77 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 04.02.2022 по 28.04.2023. Отже, відповідач повинен виконати перед позивачем, передбачені кредитним договором кредитної лінії зобов`язання. У позовній заяві позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" кошти у розмірі 77 827 грн 52 коп., з яких: 37099 грн 75 коп. - тіло кредиту за період з 04.02.2022 по 03.05.2023; 40 817 грн 77 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 04.02.2022 по 28.04.2023, та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2684 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.05.2023 постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14.06.2023 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачі отримали копії ухвали та копії позовної заяви з додатками 02.06.2023 та 05.05.2023, відзив на позов у вказаний судом строк не подавали. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити. Пояснила, що відкрито чотири виконавчих провадження за вказаним договором позики: на підставі рішення суду та на підставі рішень третейського суду. У зв`язку із цим кошти зараховувались на погашення заборгованості за даними виконавчими провадженнями. Вважає, що розрахунок заборгованості виконаний правильно, у ньому відображено всі надходження оплати заборгованості. На виконання ухвали суду позивачем надано оригінал платіжної інструкції № 21280 від 28.04.2020 про надання [PERSON] коштів у позику у розмірі 60 тис. грн. як пояснила представник позивача, надати оригінал документу (платіжної інструкції), яка долучена до позовної заяви, вона не має можливості, оскільки зі сплином часу він не зберігся, тому на підтвердження передання коштів позичальнику вона надає оригінал підтвердження проведення переказу коштів [PERSON] , виконаного АТ "Райффайзен Банк". Попереднє рішення суду не стосується нових нарахувань за кредитом. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не підтверджено факт передачі коштів позики, а саме: в порушення порядку, передбаченого ст. 95 ЦПК України, представник позивача не надав до суду оригінали документів, долучених до позову, а саме: платіжної інструкції № 21280 від 28.04.2023, оформленої КС "Центр фінансових послуг", натомість подано інший документ "Платіжна інструкція № 12280", який оформлено АТ "Райффайзен Банк", який не відповідає копії документу, тому такий документ не може бути прийнятий судом. Розрахунки не відповідають дійсності, виконані не зрозуміло, вони не належно обґрунтовані та неналежно роз`яснені, їх неможливо перевірити та перерахувати. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вказував, що вони не заперечують факт укладення 28.04.2020 між сторонами кредитного договору кредитної лінії, проте заперечують щодо заявленої позивачем суми коштів, що підлягають стягненню, оскільки до розрахунку не включені ряд проведених позичальником платежів, тому вважають розрахунок заборгованості неправильним. Вказував, що долучена позивачем платіжна інструкція (оригінал) про передачу позичальнику [PERSON] коштів у розмірі 60 тис. грн. не відповідає її копії, що подана разом з позовною заявою. Отже, долучена до позовної заяви копія платіжної інструкції № 21280 від 28.04.2020 не є належним доказом у справі. Підтримував позицію представника відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, позивачем не доведено передачу коштів позичальнику. Судом встановлено наступні обставини. Між сторонами 28.04.2020 був укладений кредитний договір споживчий кредит № В-54/035/20/199/04С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 60 тис. грн. (а.с.7-8, 9). Поручителями у даному договорі вказані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11, 12) Відповідно до копії платіжної інструкції (а.с.16) на рахунок [PERSON] в АТ "Ощадбанк" перераховано 60 тис. грн. згідно з КД № В-54/03520/199/04С від 28.04.2020. Надавач платіжних послуг платника - АТ "Райффайзен Банк" (а.с.15). Станом на 03.05.2023 розмір заборгованості становив 77 827 грн 52 коп., з яких: 37099 грн 75 коп. - тіло кредиту за період з 04.02.2022 по 03.05.2023; 40 817 грн 77 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 04.02.2022 по 28.04.2023 (а.с.5 - 6). У даному розрахунку вказано, що питання про стягнення з позичальника [PERSON] процентів в сумі 37671 грн 69 коп, нарахованих за період з 21.08.2020 по 03.02.2022 та частина тіла кредиту станом на 03.02.2022 в сумі 18645 грн 58 коп. розглянуте в Ржищівському міському суді. Питання про стягнення з поручителів [PERSON] [PERSON] , [PERSON] процентів в сумі 37671 грн 69 коп, нарахованих за період з 21.08.2020 по 03.02.2022 та частина тіла кредиту станом на 03.02.2022 в сумі 18645 грн 58 коп. розглянуте в постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов`язок" (а.с.5 зворот). Квитанціями (а.с. 145, 146, 147) підтверджено перерахування коштів [PERSON] у рахунок погашення боргу по кредитному договору В-54/035/20/199/04С у сумах: 4000 грн - 20.05.2023; 2000 грн - 08.03.2023; 13000 - 31.03.2023. Вказане перерахування підтверджено випискою щодо руху коштів по карті (а.с.148, 149, 150). Рішенням третейського суду від 20.02.2023 (а.с. 163-164) стягнуто солідарно з [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] процентів в сумі 37671 грн 69 коп, нарахованих за період з 21.08.2020 по 03.02.2022 та частина тіла кредиту станом на 03.02.2022 в сумі 18645 грн 58 коп. Даним рішенням також стягнуто 3000 грн витрат на правову допомогу та 3000 грн третейського збору. Згідно з розрахунком заборгованості (розгорнутий), поданого представником позивача 31.10.2023, розмір заборгованості позичальника станом на 03.05.2023 складають 77 827 грн 52 коп., з яких: 37099 грн 75 коп. - тіло кредиту за період з 04.02.2022 по 03.05.2023; 40 817 грн 77 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за період з 04.02.2022 по 28.04.2023. У розрахунку відображено зарахування коштів до кредитної спілки 03.04.2023 у загальному розмірі 11818 грн. З дослідженої у судовому засіданні оригіналу платіжної інструкції № 21280 від 28.04.2023 встановлено, що вказаний документ, що наданий на виконання ухвали суду, не відповідає платіжній інструкції (копії) № 21280 від 28.04.2020 (а.с. 16), а саме: документи створені різними особами, форма платіжної інструкції різна, підписи різні тощо. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінка судом аргументів сторін, доказів. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що між сторонами укладено кредитний договір кредитної лінії В-54/035/20/199/04С від 28.04.2020. Однак, представники відповідачів заперечували щодо факту надання (перерахування) кредитних коштів. Вказували на те, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки оригінал платіжної інструкції № 21280, що наданий на виконання ухвали суду, не відповідає копії платіжної інструкції № 21280, що міститься в матеріалах справи (а.с. 16). Вказане вище не заперечував і представник позивача, пояснюючи дану невідповідність спливом тривалого часу після оформлення кредитного договору кредитної лінії та втратою документа. Також представники відповідачів вказували на те, що ухвалою суду було витребувано оригінали документів (а.с.15 та а.с.16), а саме: щодо проведення перерахунку коштів позики у розмірі 60 тис. грн на рахунок [PERSON] , що оформлений КС "Центр фінансових послуг" та виконаний АТ "Райффайзен Банк". Проте, як встановлено у судовому засіданні, позивачем не надано до суду оригіналу витребуваного документу (а.с.16), натомість надано інший документ - платіжну інструкцію №21280 від 28.04.2020, що оформлена АТ "Райффайзен Банк". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Враховуючи викладене, позивачем не доведено факт надання (перерахування) кредитних коштів відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України. Натомість подано новий доказ, який не прийнято ухвалою у судовому засіданні з огляду на заперечення представників відповідачів та відсутності жодних поважних причин поновлення пропущеного строку на подання нових доказів. Крім того, у підготовче засідання представники позивача не з`являлись та не заявляли будь-яких клопотань щодо надання доказів. У судовому засіданні встановлено, що поданий представником позивача новий розрахунок заборгованості деталізований лише щодо судових витрат, решта розрахунку не відрізняється від раніше долученого. З пояснень учасників справи та розрахунку вбачається, що за даним кредитним договором існують рішення Ржищівського міського суду Київської області про стягнення заборгованості з [PERSON] , а також рішення третейського суду про стягнення заборгованості з поручителів, однак вказана заборгованість стягувалась за інший (попередній) період, ніж той, що заявлено у даному позові. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палата Верховного Суду від 12 травня 2020 року в справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20) зазначено, що «особа, що не брала участі у справі, у якій встановлені певні обставини щодо неї, які вона не визнає, вправі спростувати ці обставини у загальному порядку. Тобто таке рішення не буде мати преюдиційного значення для особи, яка не брала участі у справі. Отже при розгляді справи про звернення кредитором стягнення на майно заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) останній може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до боржника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі. Рішення суду, яким вирішено спір між кредитором та боржником та/або поручителем щодо стягнення заборгованості, яким визначено розмір такої заборгованості, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням і за загальним правилом не може бути оскаржено в апеляційному порядку такою особою у разі її не залучення до участі у справі». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Отже, позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено надання факту кредитних коштів у позику [PERSON] за заявленою позовною заявою. При цьому, обставини щодо надання кредитних коштів у загальному порядку спростовані в силу ст. ст. 81, 82 ЦПК України представниками відповідачів як осіб, які не брали участі у справах. Додані до позовної заяви копії платіжних інструкцій (а.с. 15-16) суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надані їх оригінали. Враховуючи викладене, позовні вимоги КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" задоволенню не підлягають. Щодо правильності/помилковості поданих позивачем розрахунків, суд не обговорює доводи сторін, адже вище дійшов висновку про відмову в позові з підстав недоведення належними, допустимими доказами факту надання кредитних коштів.

Outcome: dismissed