Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Роздорської селищної ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцям після смерті [PERSON] є позивач. Позивач [PERSON] фактично проживала з [PERSON] по день її смерті [INFO] та вели спільне господарство. На момент смерті у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 8,460 га., що розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДП №051677 від 21 грудня 2001 року, та земельна ділянка площею 7,250 га., що розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі акту на право власності серії ІІ-ДП №040100 від 30.05.2003 року, кадастровий номер земельної ділянки 1224855600:01:002:0201. Позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку встановленого для прийняття спадщини. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду. У зв`язку з чим просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8,460 га, яка розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності IV-ДП №051677 від 21 грудня 2001 року та земельну ділянку площею 7,250 га, яка розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1224855600:01:002:0201, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності II-ДП №040100 від 30 травня 2003 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Роздорської селищної ради Бурдін С. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Проти позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне. Смерть спадкодавця [PERSON] , яка настала [INFO] , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.11.2016 Виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно з заповітом, складеним 29 вересня 2014 року та посвідченим секретарем виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Кеня Л.В., зареєстрованим у реєстрі за №35, [PERSON] заповідала усе своє майно, що буде належать їй на день смерті, [PERSON] , [INFO] . Згідно\~з Державним\~актом на\~право власності\~на землю\~серії IV-ДП\~№051677\~від \~21\~грудня 2001\~року,\~ [PERSON] належить земельна ділянка площею 8.460 га, яка розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ДП №040100 від 30 травня 2003 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 7.250 га, яка розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1224855600:01:002:0201. Позивач [PERSON] звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 02.02.2022 [PERSON] [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що заяву про прийняття спадщини після померлої у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надала. З матеріалів\~спадкової справи\~№313/2017\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] \~вбачається,\~що із\~заявою про\~прийняття спадщини\~до нотаріальної\~контори [PERSON] \~звернулась лише\~30.08.2017.Інші спадкоємці, якщо такі є, до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не зверталися. З Акту про встановлення факту проживання, який складений 09.11.2023 депутатом Роздорської селищної ради Кирилюк Н.А., та підписаний сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що спадкоємець [PERSON] постійно проживаюча без реєстрації з 2010 року за адресою: [ADDRESS] , зі своєю матір`ю [PERSON] , яку доглядала по день смерті [INFO] . Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1\~статті 1220 ЦК України\~передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1\~ст.1221 ЦК України. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.4 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, пов`язаних з отриманням права на спадщину за законом як спадкоємцем першої черги. Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Також судом встановлено, що позивач [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала разом з нею за однією адресою та вели спільне господарство. Наявність зареєстрованого за померлою на праві власності спадкового майна у вигляді земельних ділянок підтверджено документально. Таким чином, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю доведеними в судовому засіданні та підтвердженими документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved