Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Укрбуддім» (далі - ПП «Укрбуддім») про стягнення заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 серпня 2018 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] та ПП «Укрбуддім» був укладений договір купівлі-продажу обладнання, відповідно до якого продавець передає у власність покупця обладнання вартістю 600 000 грн. Пунктом 3 вказаного договору визначено порядок оплати покупцем вартості обладнання, відповідно до якого останній сплатив продавцю 40 000 грн до підписання договору, а решту 560 000 грн зобов`язався сплатити частинами, останній платіж мав бути здійснений до 10 травня 2020 року. Відповідно до Акта прийому-передачі обладнання від 03 вересня 2018 року підписаного сторонами договору, позивач передав обладнання відповідачу, тобто належним чином виконав зобов`язання за вищевказаним договором. Разом з тим, відповідач не виконує належним чином зобов`язання щодо сплати вартості обладнання з 10 листопада 2019 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 265 000 грн. Враховуючи викладене, 20 листопада 2019 року представником позивача було направлено відповідачу заяву з вимогою сплатити борг до 30 листопада 2019 року, однак вказана заява була проігнорована відповідачем. Позивач указує, що після цього, він особисто направив лист на ім`я відповідача з повідомленням, що останнім не здійснено в належні терміни платежі, передбачені договором, який не був розглянутий відповідачем. У подальшому, представник позивача подала заяву про наявність у відповідача заборгованості за вищевказаним договором купівлі-продажу до приватного нотаріуса Романій Н. В. з метою її передачі відповідачеві. 10 січня 2020 року приватним нотаріусом був направлений лист з вказаною заявою відповідачу з повідомленням, що в разі невиконання умов договору та несплати заборгованості протягом 30 днів приватним нотаріусом буде вчинено виконавчий напис. У зв`язку з невиконанням вимоги, 14 травня 2020 року приватним нотаріусом лист був направлений повторно відповідачу, однак повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. З урахуванням викладеного, представником позивача було подано до приватного нотаріуса заяву про вчинення виконавчого напису, однак приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії з підстави невідповідності поданих документів, а саме: в документах відсутні дані про номери рахунків в установах банків боржника. Таким чином, відповідачем у добровільному порядку кошти не повернуто, тому для захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім того, враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач також просить стягнути 3% річних в сумі 12 685,44 грн та інфляційні втрати - 29 676,50 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] 16 лютого 2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких зазначила, що відповідач порушив грошове зобов`язання відповідно до умов договору купівлі-продажу обладнання від 28 серпня 2018 року, у зв`язку з чим, у нього виникло право на стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 04 квітня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки суду не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву її представника про розгляд справи у його відсутність. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність позивача. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що між позивачем, від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] , та відповідачем 28 серпня 2018 року було укладено договір купівлі-продажу обладнання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 8610. Згідно з умовами вказаного договору позивач (продавець) передає у власність відповідачу (покупцю) обладнання, а саме: дозакрутку - в кількості 2 штуки, компресор ВК-15-15-500 - в кількості 1 штука, установку видува ПЕП в кількості 2 штуки, розливну машину РМ-12-500 - в кількості 3 штуки, бракераж «Італія» - в кількості 1 штука, автомат закупорочний - в кількості 1 штука, автомат розливу ЛВЖ - в кількості 1 штука, термотунель в кількості 1 штука, транспортер - в кількості 2 штуки, компресор «Італія» - в кількості 1 штука, етікеровочну машину - в кількості 1 штука, а покупець приймає його (пункт 1. договору). Пунктом 2 договору встановлено, що це обладнання належить продавцю на підставі акта приймання-передачі статутного фонду ЗАТ «Віталь» від 09 червня 2010 року та видаткової накладної від 30 червня 2010 року № РН-0000004. Відповідно до пункту 3 зазначеного договору балансова вартість зазначеного обладнання - 600 000 грн, згідно балансової довідки, виданої ЗАТ «Віталь» 28 серпня 2018 року. Продаж, що є дійсним наміром сторін, вчинено за 600 000 грн, з яких: 40 000 грн покупець сплатив продавцю до підписання цього договору, а решту 560 000 грн покупець зобов`язується сплатити продавцю в таких частинах: до 10 листопада 2018 року - 20 000 грн, до 10 грудня 2018 року - 20 000 грн, до 10 січня 2019 року - 20 000 грн, до 10 лютого 2019 року - 20 000 грн, до 10 березня 2019 року - 20 000 грн, до 10 квітня 2019 року - 20 000 грн, до 10 травня 2019 року - 20 000 грн, до 10 червня 2019 року - 30 000 грн, до 10 липня 2019 року - 30 000 грн, до 10 серпня 2019 року - 30 000 грн, до 10 вересня 2019 року - 30 000 грн, до 10 жовтня 2019 року - 35 000 грн, до 10 листопада 2019 року - 35 000 грн, до 10 грудня 2019 року - 35 000 грн, до 10 січня 2020 року - 35 000 грн, до 10 лютого 2020 року - 40 000 грн, до 10 березня 2020 рок - 40 000 грн, до 10 квітня 2020 року - 40 000 грн, до 10 травня 2020 року - 40 000 грн. Згідно з пунктом 4 договору продавець зобов`язується передати обладнання покупцю в п`ятиденний термін з моменту передоплати, підписання та нотаріального посвідчення цього договору та підписання атка прийому-передачі. Відповідно до Акта прийому-передачі обладнання від 03 вересня 2018 року до договору купівлі-продажу обладнання від 28 серпня 2018 року, підписаного сторонами договору, позивач через свого представника передав вищевказане обладнання вартістю 600 000 грн відповідачу. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями частини першої статті 662 ЦК встановлено обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Частиною першою статті 689 ЦК встановлено обов`язок покупця прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно з частинами першої-третьої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Таким чином, враховуючи, що за договором купівлі-продажу позивачем було передано обладнання відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі обладнання, ним належним чином було виконано зобов`язання за вказаним договором. Разом з тим, відповідач у порушення умов договору 10 листопада 2019 року не здійснив щомісячну оплату товару в сумі 35 000 грн, у зв`язку з чим 20 листопада 2019 року представником позивача було направлено відповідачеві вимогу сплатити щомісячний платіж у відповідній сумі до 30 листопада 2019 року, однак останній кошти не сплатив. 27 грудня 2019 року позивачем особисто було направлено лист відповідачеві з нагадуванням, що ним не здійснено щомісячних платежів, передбачених договором до 10 листопада 2019 року і до 10 грудня 2019 року в загальній сумі 70 000 грн, однак відповідні платежі ним здійснені не були. У подальшому, 10 січня 2020 року представник позивача подала заяву про наявність у відповідача заборгованості за вищевказаним договором купівлі-продажу обладнання, яка станом на 10 січня 2020 року становить 105 000 грн, до приватного нотаріуса Романій Н. В. з метою її передачі ПП «Укрбуддім», в якій також зазначила, що в разі невиконання умов договору та несплати заборгованості протягом 30 днів приватним нотаріусом буде вчинено виконавчий напис. 10 січня 2020 року приватним нотаріусом був направлений лист з вказаною заявою відповідачу, однак вимоги ним виконані не були. У зв`язку з викладеним, представник позивача повторно подала до приватного нотаріуса заяву про наявність у відповідача заборгованості за вищевказаним договором купівлі-продажу обладнання, яка станом на 14 травня 2020 року становить 265 000 грн, в якій також зазначила, що в разі невиконання умов договору та несплати заборгованості протягом 30 днів приватним нотаріусом буде вчинено виконавчий напис. 14 травня 2020 року приватний нотаріус направила листа із вказаною заявою відповідачу, однак конверт повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що відповідачем грошові зобов`язанні виконані не були, на неодноразові вимоги повернення коштів не відреагував, представник позивача 04 серпня 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. 30 серпня 2021 року приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - вчиненні виконавчого напису на договорі купівлі-продажу обладнання з підстави невідповідності поданих документів, а саме: в документах відсутні дані про номери рахунків в установах банків боржника. Так, відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першоюстатті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно достатті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною другою статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, а також, що відповідачем належним чином не виконувалися вимоги договору, позивачем було неодноразово надіслано відповідачу повідомлення вимоги про бажання отримати належні йому виплати, на які останній жодним чином не відреагував, відповідач не надав відзиву до суду, чим приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 265 000 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних то суд виходить з наступного. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що відповідно до статті 625 ЦК України з відповідача, у зв`язку з неналежним виконанням умов договорів, підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних. Вимогами частини другої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті щомісячних платежів вартості обладнання, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з ПП «Укрбуддім» 3% річних у розмірі 12 685,44 грн та інфляційних втрат у розмірі 29 676,50 грн є правомірною. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 3 073,62 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved