Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

27 вересня 2023 року представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Крушинська Антоніна Андріївна звернулася від імені та в інтересах позивачки до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням позивачки про сім`ю, між подружжям втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного, на даний час спільне господарство позивачкою та відповідачем не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить законним інтересам позивачки. Також зазначала, що від шлюбних відносин у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою, спору між сторонами щодо виховання дитини, її місця проживання та спільного утримання відсутні. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишається незмінним. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 13 листопада 2023 року. Позивачка [PERSON] та її представниця адвокат Крушинська Антоніна Андріївна належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду, представницею позивачки разом з позовом подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Справу розглянуто 13.11.2023 без повідомлення (виклику) сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 05 листопада 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Пашківській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 05.11.2011 серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбних відносин у позивачки та відповідача [INFO] народилася дитина [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження від 17 травня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки, суд уважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою судового збору, про що свідчить відповідна квитанція. З врахуванням того, що позов позивачки підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved