Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. 19.06.2023\~року представник\~позивача адвокат\~Федяєв С.В.\~звернувся до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою,\~в якій\~просив визнати\~виконавчий напис\~№ 2952\~від 19\~серпня 2019\~року,\~виданий приватним\~нотаріусом Ірпінського\~міського нотаріального\~округу Кондратюк\~Віктором Станіславовичем,\~про стягнення\~з боржника,\~яким є\~ [PERSON] на\~користь Акціонерного\~товариства "Банк\~Форвард",\~код ЄДРПОУ\~34186061,\~заборгованості в\~розмірі 51515,52\~грн.,\~таким що\~не підлягає\~виконанню та\~стягнути з\~Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» на користь позивача судові витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 10000,00грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у травні 2023 року йому стало відомо через додаток «Дія», що у приватного виконавцем виконавчого округу\~міста\~Києва Павелків\~Т.Л.\~було\~відкрито\~виконавче провадження\~№\~60262548\~на\~підставі\~виконавчого напису\~приватного\~нотаріуса\~ Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., №2952, виданий 19.08.2019 року. 19.08.2019 року приватним нотаріусом Ірпинського міського\~\~нотаріального\~округу Кондратюком неправомірно вчинено виконавчий напис №2952, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «БАНК\~ФОРВАРД заборгованості за Кредитним договором №200159881 від 10.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард". Вважає, що нотаріус вчинив напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а також не впевнився в безспірності заявленої до стягнення суми, тобто порушив порядок вчинення виконавчого напису. Тому просила позов задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії по справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.06.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі та в порядку ст. 84 ЦПК України\~ витребувано: від Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис реєстраційний номер №2952 від 19.08.2019 року приватним нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.; від\~приватного нотаріуса\~ Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, належним чином завірену копію виконавчого напису, реєстраційний номер №2952 від 19.08.2019 року та документи, які стали підставою для винесення зазначеного виконавчого напису; у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, належним чином завіреної копій виконавчого провадження № 60262548 від 09.10.2019 року, яке заведене приватним виконавцем на підставі виконавчого напису реєстраційний номер №2952 від 19.08.2019 року виданий приватним нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюком В.С..( а.с.23-24) 22.06.2023 року через канцелярію суду надійшли пояснення представника АТ «БАНК ФОРВАРД», в яких заначено, що відповідно до генерального договору відступлення прав вимоги боргових зобов`язань №25/02/20 від 25 лютого 2020, який укладено між АТ «БАНК ФОРВАРД» і ТОВ «СМАРТФІНАНС» право вимоги до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором № 200159881 відступлено на користь нового кредитора - ТОВ «СМАРТФІНАНС» (код ЄДРПОУ 39395137). Документи витребувані у АТ «БАНК ФОРВАРД» ухвалою суду від 21.06.2023 передані разом з виконавчим написом на виконання до приватного виконавця.( а.с.27-28) 19.07.2023 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 60262548. ( а.с.42-59). Ухвалою суду\~ від\~08.09.2023\~року залучено\~в\~якості правонаступника\~відповідача\~\~-\~АТ\~«БАНК ФОРВАРД»\~за позовною\~заявою [PERSON] \~до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи: приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - ТОВ «СМАРТФІНАНС» та відкладено підготовче судове засідання.( а.с.69-70)\~ Ухвалою суду від 19.09.2023 року клопотання представника\~позивача\~-\~адвоката Федяєва С.В. про проведення\~судового засідання\~в режимі\~відеоконференції поза\~межами приміщення\~суду з\~використанням власних\~технічних засобів,\~ задоволено. ( а.с.87) Ухвалою суду від 12.10.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.(а.с.94) Позиції сторін в судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Федяєв С.В., який діяв на підставі ордера № ВН 1255520 від 07.06.2023 року в судове засідання не з`явилися, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги\~підтримали у\~повному обсязіне заперечували проти ухвалення заочного рішення.\~\~(а.с.90) Представник відповідача ТОВ «СМАРТФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив.( а.с.89,98) Третя особа: приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином електронною поштою, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, письмові пояснення не надав. ( а.с.61) Третя особа: приватний \~виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по\~справі встановлені\~наступні фактичні\~обставини справи. 19 серпня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С.., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2952, згідно з яким стягнено з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість за кредитним договором № 200159881 від 10 серпня 2018 року. Стягнення заборгованості проведено за період з 10 грудня 2018 року по 10 березня 2019 року. Сума заборгованості складає 51515,52гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 42624,66грн., заборгованість за процентами та комісіями 6965,86грн., та 850грн. за вчинення виконавчого напису.( а.с.14) 08.10.2019 року АТ «БАНК ФОРВАРД» звернулися до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. із заявою про примусове виконання рішення. ( а.с.43) На підставі вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. 09.10.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60262548 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 51515,52грн. (а.с.49). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Києва Павелків Т.Л. від 01.11.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника. (зворотній бік а.с.50) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Києва Павелків Т.Л. від 27.11.2019 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.( а.с.52.) Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5. (далі\~Порядок вчинення нотаріальних дій) За п.19 ст.34 Закону України «По нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.(постанова Великої Палати від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 щодо втрати чинності постановою № 662 (в частині)). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), де суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Так із матеріалів справи судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 19.08.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~ Укладений між ПАТ «БАНК ФОРВАРД» та позивачем кредитний договір №200159881 від 10.08.2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому, вчиняючи 19.08.2019 року виконавчий напис № 2952 приватний нотаріус Ірпінського \~ міського\~нотаріального округу\~Київської області\~Кондратюк В.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса № 2952 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, тобто вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів.\~ Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд встановив наступне. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п.. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 1073,60 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено: договір 1-17/05/2023 про надання правової допомоги від 17.05.2023 року ( а.с.36); акт виконаних робіт від 19.06.2023 року (а.с.32); прибутковий касовий ордер №-1-17 від 17.05.2023 року на суму 10 000грн. та квитанцією до прибуткового касового ордера №1-17 від 17.05.2023 року про сплату [PERSON] послуг надання правової допомоги в розмірі 10 000грн. ( а.с.33 ). Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності. Згідно постанови Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. Верховний Суд прийшов до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи. Верховний Суд розглядаючи справи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу неодноразово звертав увагу, також, на сутність стягнення судом таких судових витрат, зазначаючи, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, зокрема у сфері публічно-правових відносин (постанови Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 р. у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 р. у справі № 826/13270/16). Під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив, понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України. На підставі ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved