Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом про стягнення аліментів, за результатом розгляду якого позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що з червня 2013 позивач та відповідач почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою реєстрації позивача. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 306. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, спільна дитина - [PERSON] , проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не дійшли згоди щодо утримання сина, а тому позивач вимушена звернутись до суду із означеним позовом. Ухвалою судді від 07.08.2023 року за поданою позовною заявою відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. При цьому, 18.10.2023 року ухвалою судді заяву представника [PERSON] адвоката Беніцької Валентини Іванівни про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без задоволення. 25.10.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким адвокат Беніцька В.І., в інтересах [PERSON] , проти задоволення позову заперечує, зазначає, що відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 10 000,00 грн. на місяць, з огляду на те, що проживає разом з бабусею [PERSON] , мамою [PERSON] та братом [PERSON] , несе витрати по оплаті комунальних платежів у спільному майні, придбанні продуктів харчування для себе й для членів своєї сім`ї, та не має будь-яких заощаджень або доходу, окрім заробітної плати, яка виплачується ТОВ «Новус Україна». У відповіді на відзив позивач зазначила про те, що батько дитини (відповідач) участі у вихованні сина не бере та матеріально не підтримує, всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Твердження відповідача щодо відсутності можливості сплачувати аліменти в сумі 10 000,00 грн. є безпідставними, оскільки відповідач офіційно працевлаштований на посаді завідувача складу ТОВ "Новус Україна" із посадовим окладом 17 000,00 грн., без урахування всіх інших доплати. Водночас позивач працює в ДНЗ №513 помічником вихователя із середньомісячною заробітною платою 9 806,39 грн., сума якої не дозволяє належним чином та в достатній мірі здійснювати такі функції як навчання, виховання, витрати побутового характеру, комунальні послуги й тому подібне. Інших шляхів доходу в позивача немає, як і немає будь-яких родичів, які б могли вплинути та посприяти у вирішення вказаних питань. Також позивач звертає увагу на те, що у сім`ї відповідача є в наявності на праві приватної власності квартира в м. Києві, яку відповідач здає в оренду за відповідну плату. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 306 від 26.02.20216 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до зазначеного свідоцтва батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, натомість відповідач посилається не те, що останнім було надано в розпорядження та користування позивачу банківську картку, на яку надходили виплати з попереднього місця роботи відповідача та грошові кошти на придбання необхідних речей до школи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності в нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Новус Україна», відповідач працює на посаді завідувача складу та його посадовий оклад становить 17 000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів наявності на утриманні у відповідача осіб, які потребують стороннього догляду. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн., що є правом позивача в частині обрання способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи в частині від доходу. Однак суд не погоджується із визначеним позивачем розміром аліментів, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів у сумі 5 000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вищевикладене, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 5 000,00 грн. на місяц,ь починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову до суду, а саме з 01.08.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Крім того, на думку суду, вказаний розмір стягнення аліментів у сумі 5 000,00 грн. представляє приблизно 1/3 чистого доходу відповідача, є справедливим співвідношенням між розміром аліментів та доходом відповідача, тому не буде порушувати його майнове положення, з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання сина. Відповідачем доказів у розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина чи для звільнення від даного обов`язку суду не надано. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що спільний син сторін проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідачем допомога в утриманні сину не надається в належному розмірі та порядку, що б дало можливість задовольнити інтереси сина відповідно до його віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів у частині, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 5 000,00 щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial