Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

16.08.2023\~р.\~до суду\~надійшов позов\~Акціонерного товариства\~"Універсал\~Банк"\~до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ "Універсал Банк" зазначав, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до банку, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг 25.08.2020 р. та встановивши мобільний додаток monobank отримав розрахункову карту [NUMBER] , а також відкрито розрахунковий рахунок [NUMBER] . Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-Заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Положенням анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір). В Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (п.11). 25.08.2020 р. між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2%), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних). Станом на 14.06.2023 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 52338,13 грн. за наданим кредитом (тілом кредиту). 23.08.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати позов за правилами спрощеного провадження. 28.09.2023 року надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому зазначено, що він заперечує проти задоволення позову. До позовної заяви банком надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що розмір заборгованості складає 52338,13 грн., виключно за тілом кредиту. Банк не нарахував відповідачу відсотки за користування коштами. Однак в стовбці 10 таблиці-розрахунку, яка має назву «сплачено відсотків», з 01.02.2022 року вказуються кошти, які зараховані банком на погашення відсотків за користування кредитом. З банківської виписки по рахунку відповідача вбачається, що розмір витрат за вказаний період становить 117791,06 грн., а розмір зарахувань за період становить 102758,93 грн. З 01.02.2021 року щомісяця у перше число кожного місяця згідно банківської виписки з Відповідача почали стягуватися (списуватися) відсотки за користування кредитом. Однак, у наданому до суду розрахунку заборгованості така інформація відсутня. Також, згідно даної виписки банку, 01.11.2022 року списувалися відсотки у розмірі більше 1000,00 грн., хоча така з 01.02.2022 року інформація у розрахунку банку, доданого до позову, відсутня. Кредитний ліміт Відповідача становив 40 000,00 грн., тому заборгованість за тілом кредиту в сумі 52338,13 грн. не може бути. Згідно банківської виписки, навіть з урахуванням відсотків з 01.02.2021 року, сума заборгованості (і за тілом кредиту, і за відсотками), становить 15 022,13 грн. станом на 10.08.2023 року. Вважає, що правильною сумою заборгованості буде сума 12338,13 грн., так як нарахування 2684,00 грн. судових витрат 10.08.2023 року, і зарахування цих 2684,00 грн., до складу загальної заборгованості відповідача у банківській виписці, є неправомірним до моменту набрання рішенням законної сили. Відповідач зазначає, розрахунок заборгованості не є належним доказом наявності заборгованості та її розміру та не є первинним документом у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому вважає, що позивач не довів наявність кредитної заборгованості, у визначеному у розрахунку розмірі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача адвокат Карабак В.А. в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.08.2020 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ Універсал Банк, відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі підписаної анкети-заяви відповідач отримав розрахункову карту [NUMBER] , а також йому відкрито розрахунковий рахунок [NUMBER] . Відповідачу надано кредит в гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні (п.3 Анкети-заяви). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ Універсал Банк з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які викладені у мобільному додатку, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 14.06.2023 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 52338,13 грн. за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банком було надано довідку про рух коштів по картці від 21.08.2023 р. відповідача, які свідчать про користування [PERSON] кредитними коштами, відповідачем вказана обставина не спростовувалась. З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту судом встановлено, що за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.08.2020 р. за карткою № [NUMBER] станом на 21.08.2023 р. були встановлені кредитні ліміти: -18.11.2020 р. 2500 грн.; -25.07.2021 р. 3000 грн.; -16.08.2021 р. 14000 грн.; -16.08.2021 р. 3000 грн.; -25.08.2021 р. 14000 грн.; -15.09.2021 р. 3000 грн.; -22.10.2021 р. 19000 грн.; -21.12.2021 р. 35000 грн.; -26.12.2021 р. 40000 грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] користувався отриманою кредитною карткою та починаючи з 20.12.2021 року цю кредитну картку не поповнював, лише користувався нею для оплати та зняття готівкових коштів. Так, станом на 26.12.2021 р., після збільшення кредитного ліміту для цієї кредитної картки до 40000 грн., залишок на ній склав 33563,95 грн., після того в період з 26.12.2021 року по 19.01.2022 року залишок коштів по цьому рахунку лише зменшувався, внаслідок проведених оплат за товари та послуги та зняття готівкових коштів в банкоматі. Станом на 19.01.2022 р. залишок кредитних коштів на рахунку склав 0,75 грн., після того кожного числа місяця до 01.11.2022 року включно проводилось списання відсотків за попередній місяць. Заборгованість за відсотками по рахунку [PERSON] станом на 01.11.2022 р. склала 12338 грн. 13 коп. Враховуючи, що сума кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту в сумі 40000 грн. [PERSON] використана в повному обсязі, то з урахуванням суму нарахованих відсотків 12338,13 грн., загальний розмір заборгованості складає 52338,13 грн. (40000 грн. кредитних коштів+12338,13 грн. несплачених процентів по кредиту). Суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає сплату процентів за кредитом в сумі 12338,13 грн., оскільки це прямо передбачено узгодженими сторонами умовами договору, а саме п. 3 Анкети-заяви від 25.08.2020 р., яка підписана відповідачем. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на 14.06.2023 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 52338,13 грн. за наданим кредитом (тілом кредиту). За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір в сумі 2684 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved