Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.09.2014. В період шлюбу, 13.11.2020 року, ними було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру було придбано за 766800 гривень. Останнім часом, відносини між сторонами значно погіршились, в тому числі, у зв`язку з питанням щодо спільного майна подружжя. Вищезазначена квартира була придбана за особисті грошові кошти позивача, які були подаровані її батьками 25.09.2020, на її день народження. Батьки усе свої життя накопичували грошові кошти задля забезпечення [PERSON] власним житлом та вирішення «житлового питання». Вказане підтверджується копією листа з привітанням з приводу 30-річчя. Крім того, вказані обставини можуть бути встановлені, шляхом допиту батьків, як свідків. Після отримання від батьків вказаних грошових коштів, у зв`язку з повною довірою, що склалася між позивачем та відповідачем, а також у зв`язку з тим що [PERSON] був загублений паспорт громадянина України, вона не заперечувала проти оформлення вказаної квартири на ім`я відповідача. Проте, з невідомих їй причин, відповідач відмовляється від переоформлення вказаної квартири на ім`я позивача, що порушує її права та є підставою звернення до суду із вищезазначеним позовом. Так, незважаючи на направлення листа на адресу відповідача, останній проігнорував пропозицію щодо позасудового вирішення вказаного питання. Враховуючи наведене, просить визнати право особистої приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Крім того просить стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою Южного міського суду від 01.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.05.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, ухвалено розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач та представник позивача в підготовчому засіданні підтримали позов. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного. 25.09.2014 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим остання взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). 30.11.2020 було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області - Кармасьовою О.В. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11-15), де власником зазначено відповідача [PERSON] . Вищезазначена квартира була придбана за особисті грошові кошти позивача, які були подаровані її батьками на її день народження, що підтверджується копією листа з привітанням (а.с.16). 01.01.2023 позивачем було направлено лист на адресу відповідача з метою позасудового врегулювання спору (а.с.17-18). Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2018 у справі № 711/5108/17). Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. За таких обставин суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved