Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Усова Ю.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі в окрему одиницю із спільної часткової власності 9/17 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ; припинення права спільної часткової власності, а також визнати за [PERSON] право власності на 9/17 частин будинку [ADDRESS] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є власником 9/17 частки житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . Між позивачем та відповідачами склався вже певний порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями. В кожного власника є свій окремий вхід, що не потребує переобладнання будинку, домоволодіння відокремлені одне від одного. Позивач починаючи з 2021 року неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією та наміром укладення договору про виділ частини позивача в окрему одиницю, оскільки йому в подальшому треба укладати договір на газопостачання із зазначенням що його 9/17 частин житлового будинку с окремим об`єктом, але відповідачі прохання позивача про виділ в окрему одиницю часток ігнорують, тому позивач і змушений звернутись до суду з позовною заявою про виділ своєї частки в натурі. 06.10.2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 9/17 частин житлового будинку в [ADDRESS] , що і підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 306318462, від 01.08.2022 (а.с.25). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 306318462, від 01.08.2022 загальна площа будинку становить 323,8 кв.м, житлова площа 177,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: сарай літ. 6-1, гараж літ. Б-1, сарай літ. Д-1, магазин В-1 (а.с.25). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 93689491, від 04.08.2017 [PERSON] належить 8/51 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-21). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 93689612, від 04.08.2017 [PERSON] належить 8/51 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-23). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 191244544, від 03.12.2019 [PERSON] належить 8/51 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] станом 08.11.2013 житловий будинок А-1, загальною площею 323,8 кв.м., житловою площею 177,9 кв.м. (а.с.12-19). За результатами будівельно-технічної експертизи №28-22 від 23 травня 2023 року судовим експертом Солдатовою В.С. запропоновано один технічно можливих варіант виділу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомості та запропоновано один варіант порядку користування між співвласниками (а.с.26-39). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої цієї статті учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачами доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши запропонований експертом варіант та врахувавши інтереси співвласників, розмір їх часток у приватній власності, фактично складений порядок користування житловим будинком, з урахуванням принципів рівності та справедливості, зокрема рівнозначності та рівності виділених кожному із співвласників житлових та нежитлових приміщень частин будинку, їх функціонального призначення та розташування, суд визнає варіант №1 поділу домоволодіння та виділу земельної ділянки, визначеного у висновку будівельно-технічної експертизи, а тому суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог, припинивши право спільної часткової власності, виділивши майно в натурі: житловий будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] , та встановивши порядок користування земельною ділянкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved