Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач АТ "Акцент-Банк"звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить стягнути з відповідача [PERSON] , ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 44680,19 грн. станом на 16.08.2023 року, яка складається з наступного 29790,79 грн. - заборгованість за кредитом, 14889,40 грн. - заборгованість по відсоткам, та 2684,00 грн. судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.08.2021 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) Кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у A-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка". На суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах, що підтверджується п. 2.1.4,.3.2 Умовами та правилами надання банківських послуг. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ "А-БАНК". У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 16.08.2023 року має заборгованість - 44680.19 грн., яка складається з наступного: 29790.79 грн. - заборгованість за кредитом; 14889.4 грн. - заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи. Позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк" повноважного представника в судове засідання 06 листопада 2023 року не направив, проте в матеріалах справи містяться клопотання представника позивача Шкапенко О.В. про підтримання позовних вимог, розгляд справи без участі представника позивача та згода на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання 09 жовтня 2023 року та 06 листопада 2023 року не з`явилась, та на адресу суду повернулись конверти поштових відправлень, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача по [ADDRESS] , було направлено повістки про виклик до суду, з відміткою відділення поштового зв`язку про вручення повістки на 09.10.2023 та невручення на 06.11.2023 через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в "А-Банк" 26 серпня 2021 року (а.с.8) Відповідно довідки за картами для користування банківськими послугами відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до серпня місяця 2028 року. (а.с. 20) Відповідно довідки за лімітами відповідачу на кредитний рахунок було встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 15000 гривень, який в подальшому було збільшено банком до 29800 грн. (а.с. 21). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 26.08.2021 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 16.08.2023 року та виписки по картці клієнта [PERSON] за період 26.08.2021 по 16.08.2023 року у відповідача виникла заборгованість перед банком в сумі, що становить 44680,19 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 29790,79 гривень, та заборгованості за процентами в розмірі 14889,40 грн. (а.с.6-7, 11-19). На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач надав суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" розміщеного на сайті https://a-bank/com/ua/terms (а/c 22-28), Тарифи по картці "Зелена" якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. Суд, відхиляє зазначені докази, оскільки вони не містять ані підпису позичальника, ані дат їх складення, що унеможливлює встановлення того, чи дійсно саме на ці умови погоджувався позичальник, укладаючи договір з банком. В постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг А-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з інформацією, викладеною у цій заяві, відповідач підтвердив, що вона ознайомилася і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та підтвердила, що вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Разом з тим, вказана анкета-заява не містить умов щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, комісій, додаткових послуг, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «А-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Щодо Паспорта споживчого кредиту "Кредитна картка "Зелена" (а.с. 9-10), який надано позивачем на підтвердження умов кредитування, суд зазначає наступне. Так, термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» (Закон № 1734-VIII) лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» і у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону №1734-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний ознайомити позичальника для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. І паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон №1734-VIII включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих у кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо ). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Положеннями статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/ 17. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За таких обставин відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, комісії, пені, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 29790,79 гривень, та заборгованості за за відсотками за користування кредиом в розмірі 14889,40 грн. станом на 16 серпня 2023 року, на підтвердження виникнення якої надає відповідний розрахунок заборгованості. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності певних обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки за користування позичальником кредитними коштами, сплату ним комісії, а також штрафних санкцій за невиконання чи несвоєчасне виконання зобов`язань. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, які у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України є обов`язковими для застосування судом. Крім того, з наданої позивачем виписки по картці відповідача, слідує, що за рахунок тіла кредиту здійснювалося також списання відсотків за використання кредитного ліміту, регулярне списання за кредитом Розстрочка миттєва, щомісячні платежі за іншими кредитними договорами. Тобто розмір перерахованих списань за рахунок тіла кредиту сторонами не узгоджувався, і не був обумовлений при підписанні відповідачем [PERSON] анкети-заяви, що в тому числі призвело і до збільшення тіла кредиту. Разом із тим з виписки за договором безумовно вбачається періодичне користування відповідачем кредитними коштами та часткове їх повернення. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, починаючи з 26 серпня 2021 року до 29 вересня 2021 року згідно проведенного судом розрахунку за випискою по картці відповідачем використано кредитних коштів на загальну суму 53879 грн. 84 коп. (сума без урахування не узгоджених сторонами платежів та списань), тоді як нею фактично внесені на повернення кредиту кошти в сумі 41748,13 гривень. Таким чином у відповідача наявна заборгованість по тілу кредиту перед позивачем в розмірі 12131,71 грн (53879,84 грн. - 41748,13 грн.), у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволенні судом частково на суму 12131,71 грн., позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 2684,00 грн., тому у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути 728 гривень 98 копійок судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial