Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

11.10.2019 до Решетилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до Решетилівської міської ради, Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Фермерського господарства «Арніка», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР», про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії, у якому позивач просить суд: - визнати незаконним та скасувати рішення Решетилівської селищної ради №248 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане на вказану будівлю ФГ «Арніка»; - визнати незаконним та скасувати рішення від 25.12.2008 КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» на вказану будівлю; - визнати незаконним та скасувати рішення Решетилівської селищної ради №228 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане на вказаний комплекс ФГ «Арніка»; - визнати незаконним та скасувати рішення від 25.12.2008 КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» на вказаний комплекс. В обґрунтування позову посилається на те, що він є учасником (власником) СТОВ «Хлібороб», та як засновник має право одержувати частину прибутку товариства у вигляді дивідендів. 04.10.2019 він повідомлений директором СТОВ «Хлібороб» про те, що майно, яке перебуває у володінні товариства, та яким воно використовується у виробництві, було оформлено на ФГ «Арніка» без будь-яких правових підстав. Вважає, що оскаржуваними рішеннями індивідуальної дії публічні органи влади втрутились в його право учасника отримувати прибуток, як дивіденд, від прибутку у господарській діяльності товариства. Мотивуючи звернення до суду загальної юрисдикції, послався на ч.2 ст. 21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт індивідуальної дії, якщо він суперечить актам цивільного законодавства України і порушує цивільні права і обов`язки. 15.10.2019 ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою [PERSON] про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту індивідуальної дії, оскільки даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та віднесений до юрисдикції господарських судів. Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.12.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 - без змін. 15.04.2020 постановою Верховного суду касаційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 та постанову Полтавського апеляційного суду від 16.12.2019 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вищевказана справа надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області 27.05.2020. Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 27.05.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О., яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020. Ухвалою суду від 18.08.2020 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 08.09.2020 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФГ «Арніка» - адвоката Панченко О.О. надійшли до суду письмові пояснення. У своїх поясненнях представник третьої особи зазначає, що твердженням позивача, про те що майно було оформлено за ФГ «Арніка» без будь-яких на те правових підстав не відповідає дійсності. Свою позицію аргументує тим, що в ході реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса» майно було передано у спільну часткову власність її членам. В свою чергу 07.11.2008 ФГ «Арніка» та [PERSON] уклали третейську угоду у відповідності до якої усі спори стосовно майна пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса», яке було виділено в натурі ФГ «Арніка» як власнику майнового паю реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса», в тому числі спори стосовно визнання права власності на вказане майно, підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Корпорації «Сила Закону» у відповідності з його Регламентом. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Сила Закону» від 25.11.2008 у справі №2-19ц/2008 за позовом ФК «Арніка» до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно та рухоме майно за ФГ «Арніка» було визнано право власності на майно пайового фонду реорганізованого КСП «ім.Енгельса» на загальну суму 2 698 643 грн. Крім того, на підставі: Рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №248 від 24.12.2008 за ФГ «Арніка» було оформлено право власності на виробничу будівлю, а саме: крупоцех А-І, загальною площею 326,2кв.м, розташовану в [ADDRESS] ; Рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №228 від 24.12.2008 за ФГ «Арніка» було оформлено право власності на виробничі будівлі: адмінбудинок А-І, загальною площею 90,4 кв.м., маслоцех, що складається із двох будівель, а саме: Б-І-площею 72,7 та В-І- площею 89,0 кв.м., які розташовані в с-щі (наразі мсто) по [ADDRESS] . Крім того, представник третьої особи, вважає, що позивач [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки його права ніяким чином не порушені, навіть, якби позивачем було вказано СТОВ «Хлібороб», він не був би належним позивачем, так як він хоча і є правонаступником усіх прав та обов`язків КСП «ім.Енгельса», але він не є власником майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса». Представник вважає, що позивачем невірно вказано суб`єктний склад, оскільки ФГ «Арніка» є власником вищевказаного майна, то в даній справі повинна мати статус відповідача, а не третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Представник третьої особи, зауважує, що у 2009 році прокурором Решетилівського району в інтересах держави в особі: КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», Інспекції Держтехнагляду по Решетилівському району Полтавської ОДА, Кобеляцького МРЕВ в Полтавській області, а також членів колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Енгельса» був поданий позов до ФГ «Арніка», [PERSON] та Постійно діючого третейського суду при Корпорації «Сила Закону» про визнання недійсним та скасування рішення третейського суду від 25.11.2008. Даним рішенням позовні вимоги прокурора Решетилівського району було задоволено. З огляду на вищевикладене звертатись з позовом про визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії мали право лише співвласники майнових паїв колишнього КСП «ім.Енгельса» протягом строку позовної давності. З приводу того, що позивач у позовній заяві посилається на те, що у відповідності до ст. 133, 139 ГПК України передбачено, що основу правового режиму майна суб`єктів господарювання на якій базується їх господарська діяльність, становить право власності, то представник зазначає, що перебування майна на балансі позивача не є безспірною ознакою його права власності та підставою правомірності (добросовісності) набуття права власності на спірний об`єкт за позивачем. Дана правова позиція викладена у Постановах Вищого Господарського суду України у справі №911/5352/15 від 17.01.2017, у справі №15/134 від 08.10.2008. Окрім того, представник звертає увагу на те, що жодного доказу на підтвердження того, що майно перебуває на балансі СТОВ «Хлібороб», директором якого є [PERSON] позивачем не було надано. Також, позивач у позовній заяві посилається на те, що публічні органи влади втрутились в його право учасника отримувати прибуток, як дивіденд від прибутку у господарській діяльності товариства, проте на підтвердження своїх слів позивач жодних доказів не надав. Представник звертає увагу суду на те, що СТОВ «Хлібороб», засновником якого є [PERSON] , починаючи з 2009 року вже неодноразово подавались позовні заяви та адміністративні позови про визнання недійсним рішень та свідоцтв про право власності, які на даний момент намагається оскаржити позивач. Проте позовні заяви СТОВ «Хлібороб» до Решетилівської селищної ради, ФГ «Арніка» та КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» були повернуті або залишені без розгляду, про що відомо позивачу. Тому на думку представника, з урахуванням того що за загальним правилом звернутись до суду з позовом особа може протягом трьох років з дня коли вона довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а звертатись з позовними заявами [PERSON] почав з 2009 року, то позивачем було пропущено строк, а отже суд має відмовити позивачу у задоволення позивних вимог. В свою чергу строк позовної давності застосовується лише у тому випадку, коли суд прийде до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог, на думку представника третьої особи в даному випадку таких підстав не має. 06.10.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: -заборони Решетилівській міській раді вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки в [ADDRESS] , зокрема, але не виключно, приймати рішення щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачу у власність чи користування, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду, емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису щодо вказаної земельної ділянки до набрання чинності рішенням у справі про визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії; -заборони Решетилівській міській раді вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі в оренду, емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису щодо земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення загальною площею 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:30:003:0187 до набрання чинності рішенням у справі про визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії; -заборони Решетилівській міській раді вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо поділу, зміни меж (збільшення/зменшення площі чи конфігурації земельної ділянки) та зміни цільового призначення земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення загальною площею 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:30:003:0187, в тому числі, але не виключно, надання дозволів на розробку технічної документації та проектів із землеустрою, затвердження будь-якої технічної документації та проектів із землеустрою, зокрема щодо поділу, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі у власність, оренду. Емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису щодо земельних ділянок, які можуть бути сформовані в результаті поділу земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення загальною площею 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:30:003:0187, до набрання чинності рішенням у справі про визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії; -заборони будь-яким Державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру відомості про поділ, відомості про земельну ділянку щодо зміни меж (збільшення/зменшення площі чи конфігурації земельної ділянки) або щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення загальною площею 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:30:003:0187, в тому числі, але не виключно, шляхом: скасування державної реєстрації земельної ділянки із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, які можуть бути утворені в результаті поділу, з присвоєнням їм кадастрових номерів; внесення до Поземельної книги на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу, запису про такий поділ із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки; внесення до Поземельної книги на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена, тощо до набрання чинності рішенням у справі про визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії; -заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав та обтяжень на нерухоме майно та вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав стосовно земельних ділянок, які можуть бути сформовані в результаті поділу земельної ділянки для іншого сільськогосподарського призначення загальною площею 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:30:003:0187 до набрання чинності рішенням у справі про визнання незаконними та скасування нормативно- правових актів індивідуальної дії; -накладення арешту на нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , та комплекс за адресою: [ADDRESS] , шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна, в тому числі, але не обмежуючись, здійснювати ; державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти, а також вносити до Державного реєстру речових прав записи про державну реєстрацію речових прав та/чи їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та/чи їх обтяжень, зміни до таких записів щодо зазначених об`єктів до набрання чинності рішенням у даній справі. Вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваних ним рішень та свідоцтв власником будівель, розташованих у [ADDRESS] та [ADDRESS] є ФГ «Арніка». Ці рішення прийняті на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Сила закону» від 25.11.2008 у справі № 2-19ц/2008, яке скасовано рішенням Октябрського районного суду від 01.07.2009 у справі № 2-2771/09, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.10.2009. Фактично зазначене майно, а також земельні ділянки, на яких воно знаходиться, перебуває у безперервному та добросовісному користуванні та володінні СТОВ «Хлібороб», яке використовує його у своїй виробничій діяльності. Позивач вважає, що оскаржувані рішення втрутились у право позивача, як учасника товариства отримувати прибуток (дивіденди) від прибутку у господарській діяльності цього товариства. Будівлі, право власності на яке оскаржує позивач, розташовані на земельних ділянках, які перебувають у оренді СТОВ «Хлібороб». Рішенням Решетилівської міської ради від 18.10.2019 № 739-22-VІІ за результатами розгляду клопотання ФГ «Арніка» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 0,2898 га, кадастровий номер 5324255100:30:003:0187 на чотири земельні ділянки. Крім того, рішенням Решетилівської міської ради від 16.08.2019 №680-20- VІІ ФГ «Арніка» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що розподіл земельних ділянок призведе до втрати об`єкта оренди, на якому розташовані спірні будівлі. Вважає, що такі рішення Решетилівської міської ради прийняті з метою оформлення права власності на земельні ділянки, які перебувають у оренді СТОВ «Хлібороб» та на яких розташовані спірні будівлі, за ФГ «Арніка». Вважає, що оформлення такого права призведе до ускладнення виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, оскільки в такому разі СТОВ «Хлібороб» буде здійснювати дії щодо оформлення свого права власності на спірне майно, що знаходиться в його користуванні та володінні, а оформлення права на земельні ділянки за іншою особою призведе до необхідності оскарження таких прав та правовстановлюючих документів, поновлення договору оренди. Вказує на неможливість укладення договору оренди у разі поділу земельної ділянки та можливість виникнення необхідності відшкодування збитків розпоряднику земельної ділянки, на якій розташовано спірні будівлі. Вказує, що у такому випадку він, як учасник СТОВ «Хлібороб», буде позбавлений ефективного захисту та поновлення свого порушеного права на отримання прибутку у вигляді дивідендів, як учасника товариства, що користується даними земельними ділянками та сплачує орендну плату за таке користування, та буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, зокрема щодо визнання незаконними та скасування державної реєстрації поділу вказаної земельної ділянки, скасування права власності на них, визнання недійними договорів оренди з новими орендарями, оскарження рішень і дій Державних кадастрових реєстраторів та органів місцевого самоврядування. Посилається також на те, що у ФГ «Арніка» є можливість розпоряджатись майном, яке використовується у господарській діяльності СТОВ «Хлібороб». Будь-які дії ФГ «Арніка» з розпорядження вказаними будівлями можуть призвести до ускладнення поновлення порушеного права позивача на дивіденди. В обґрунтування своїх тверджень посилається на постанову палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18. Ухвалою суду від 07.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. 23.03.2021 до закінчення підготовчого провадження у справі, позивачем до суду подано додаткові письмові пояснення та докази, які просить долучити до матеріалів справи. В поясненнях [PERSON] , зазначає, що СТОВ «Хлібороб», учасником якого він являється, є власником спірного майна. СТОВ «Хлібороб» використовує дане майно в своїй господарській діяльності та отримує дохід від такого використання. Позбавлення СТОВ «Хлібороб» права власності на це майно призведе до вилучення його з володіння і користування підприємства, що відповідно призведе до зменшення доходу Товариства, а оскільки позивач є учасником власника майна, то це порушує його право отримувати дивіденди від діяльності підприємства у необхідному розмірі, у зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. Стосовно твердження представника ФГ «Арніка» щодо пропуску трирічного строку позовної давності та того, що СТОВ «Хлібороб» було відомо про наявність оскаржуваних рішень ще з 2010 року, що на думку представника ФГ «Арніка» підтверджується наявністю в Полтавському адміністративному суді справи №816/3980/15 за позовом СТОВ «Хлібороб» про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, наданими пояснення представника СТОВ «Хлібороб» в засідання в засіданні суду 19.11.2015 по даній справі то позивач зазначає, то дане твердження повністю не відповідає дійсності. Позивач наполягає на тому, що як і зазначено в позовній заяві, [PERSON] , саме як учасник СТОВ «Хлібороб», дізнався про оскаржувані рішення тільки після отримання від директора підприємства повідомлення про проведення позачергових зборів №156 від 04.10.2019. Позивач звертає увагу суду на те, що спірне нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] , перебуває в постійному користуванні та володінні СТОВ «Хлібороб», що використовує його в своїй господарській діяльності. Про наявність оскаржуваних в даній справі рішень і свідоцтв Товариство знало, здійснювало дії щодо їх скасування, подавало заяви до відповідних органів про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно за ФГ «Арніка», подавало позови в судові органи в порядку адміністративного та господарського провадження. Однак, позивач наполягає на тому, що участь СТОВ «Хлібороб» як юридичної особи у пов`язаних з її діяльністю судових процесах не доводить сам факт обізнаності саме позивача - [PERSON] про наявність оскаржуваних рішень та їх зміст (т. 2 а.с.131-172). Разом з додатковими поясненнями 23.03.2021, позивачем також подано заяву про зміну предмету позову (т. 2 а.с.117-118), у якій викладено наступні позовні вимоги: - визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №248 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане Решетилівською селищною радою на підставі рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради №248 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» від 25.12.2008 реєстраційний номер 25946980 про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, виданого Решетилівською селищною радою; - визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради № 228 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, видане Решетилівською селищною радою на підставі рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради № 228 від 24.12.2008 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: [ADDRESS] ; - визнати незаконним та скасувати рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» від 25.12.2008 реєстраційний номер 25946827 про реєстрацію права власності за ФГ «Арніка» на вказаний комплекс на комплекс за адресою: [ADDRESS] . У заяві про зміну предмету позову позивач також просить залучити до участі у справі Виконавчий комітет Решетилівської міської ради, у якості співвідповідача. Заяву обґрунтовує тим, що за час з моменту подання позовної заяви до відкриття провадження у справі, позивач отримав копії оскаржуваних рішень, на підставі яких ФГ «Арніка» оформлено право власності на спірні будівлі. Особою, яка видала вказані рішення є Виконавчий комітет Решетилівської міської ради. Ухвалою суду від 23.03.2021 прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову, залучено Виконавчий комітет Решетилівської міської раду у якості співвідповідача до участі у цивільній у справі за позовом [PERSON] до Решетилівської міської ради, Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Фермерського господарства «Арніка», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР», про визнання незаконним та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії. 26.03.2021 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФГ «Арніка» - адвоката Панченко О.О. надійшли до суду письмові пояснення на заяву про зміну предмета позову та залучення до участі у справі співвідповідача, заперечення на додаткові пояснення та докази, які просить долучити до матеріалів справи (т.2 а.с.183-215). Представник зазначає, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, представник вважає, що заявлені позовні вимоги, які містяться в заяві про зміну предмета позову та залучення до участі у справі співвідповідача від 22.03.2021 є тотожними із тими позовними вимогами, які заявлені у первісному позові поданому позивачем до суду, а тому дана заява стосується лише питання залучення співвідповідача. Також, представник зазначає, що існує чітка процедура стосовно порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власником майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств. Підставами для виділення майнових паїв в натурі чи отримання їх вартості є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформлюються протоколами зборів співвласників. Однак, позивач на підтвердження передачі у власність СТОВ «Хлібороб» спірного нерухомого майна надає копії витягів з акту приймання -передачі майна реорганізованого КСП ім. Енгельса, проте не надає заяви про вихід зі складу членів спілки співвласників та виділення майна в натурі, а також не надає сам протокол зборів співвласників на якому було прийнято рішення про виділення майна в натурі. Отже, на думку представника, акти приймання-передачі майна реорганізованого КСП ім. Енгельса від 27.06.2014, а саме: адмінбудівлі та маслоцеху, що знаходяться в [ADDRESS] та крупоцнех в [ADDRESS] -є неналежними та недопустимими доказами. На думку представника, позивач [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки його права ніяким чином не порушені. Хоча СТОВ «Хлібороб» і є правонаступником усіх прав та обов`язків КСП ім. Енгельса, але дане товариство не є власником майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса, а саме: адмінбудівлі та маслоцеху, що знаходяться в [ADDRESS] та крупоцнех в [ADDRESS] . Перебування майна на балансі позивача не є безспірною ознакою його права власності та підставою правомірності (добросовісності) набуття права власності на спірний об`єкт за позивачем. Дана аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого Господарського Суду України від 17.01.2017 у справі №911/5352/15 та у Постанові Вищого Господарського Суду України від 08.10.2008 у справі №15/134. Представник не погоджується з твердженням позивача про те, що [PERSON] , як учасник СТОВ «Хлібороб» дізнався про оскаржувані рішення тільки після отримання від директора підприємства повідомлення про проведення позачергових зборів №154 від 04.10.2019. Позивач посилається на те, що передумовою для проведення позачергових загальних зборів стало те, що 04.10.2020 на територію комплексу виробничих будівель за адресою: м. Решетилівка по вул. Шевченка 2-а, що знаходиться у володінні та користуванні СТОВ «Хлібороб», були виявлені стороні особи-представники ФГ «Арніка», а саме - директор Гнітько В.В., який повідомим про наявність у нього оскаржуваних правовстановлюючих документів на нерухоме майно за вказаною адресою за ФГ «Арніка», у зв`язку з чим він буде здійснювати обміри земельної ділянки для виготовлення технічної документації. Представник звертає увагу суду, на те, що станом на 04.10.2020 [PERSON] не був директором ФГ «Арніка», що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, керівником ФГ «Арніка» з 08.02.2020 є [PERSON] . Представник також зазначає, що СТОВ «Хлібороб», засновником якого є [PERSON] , починаючи з 2009 року вже неодноразово подавались позовні заяви та адміністративні позови про визнання недійсним рішень та свідоцтв про право власності, які на даний момент намагається оскаржити позивач. Проте позовні заяви СТОВ «Хлібороб» до Решетилівської селищної ради, ФГ «Арніка» та КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» були повернуті або залишені без розгляду, про що відомо позивачу. Окрім того, в ході розгляду справи №816/3980/15 в судовому засіданні 19.11.2015 представник СТОВ «Хлібороб», [PERSON] на запитання представника ФГ «Арніка»: коли дано підприємству стало відомо про існування рішення щодо державної реєстрації об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером №25946827, що розташовано за адресою [ADDRESS] , повідомив під запис, що ще в 2009 році їм стало відомо про існування вищевказаного рішення під час розгляду справи №2-2771/09 в Октябрському районному суді м. Полтави. Тому на думку представника, з урахуванням того що за загальним правилом звернутись до суду з позовом особа може протягом трьох років з дня коли вона довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а звертатись з позовними заявами [PERSON] почав з 2009 року, то позивачем було пропущене строк, а отже то суд має відмовити позивачу у задоволення позивних вимог. В свою чергу строк позовної давності застосовується лише у тому випадку, коли суд прийде до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог, на думку представника третьої особи в даному випадку таких підстав не має. 30.06.2021 позивачем до суду надано клопотання, у якому він просить суд залучити до участі у справі ФГ «Арніка» у якості співвідповідача, а також замінити відповідача КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» на належного відповідача КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області». Клопотання обґрунтовано тим, що за даним позовом оскаржується рішення Виконкому Решетилівської селищної ради № 228 від 24.12.2008 та №248 від 24.12.2008, а також рішення КП БТІ Решетилівського району» про реєстрацію права власності на спірні будівлі за ФГ «Арніка». Позивач вказує, що за змістом висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися, як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстровано право. Вказує, що право позивача на отримання прибутку від використання СТОВ «Хлібороб» спірного нерухомого мана порушується наявністю оскаржуваних рішень про встановлення та реєстрацію права власності на таке майно за ФГ «Арніка». Окрім того вказує, що відповідач КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» змінив назву на КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області». Ухвалою суду від 01.07.2021 клопотання позивача про залучення співвідповідача та заміну неналежного відповідача задоволено. Залучено до участі у цивільній справі №546/1128/19 за позовом [PERSON] до Решетилівської міської ради, Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Фермерського господарства «Арніка», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР», про визнання незаконними та скасування нормативно-правових актів індивідуальної дії, у якості співвідповідача Фермерське господарство «Арніка», виключивши його при цьому зі складу третіх осіб у справі. Замінено неналежного відповідача Комунальне підприємство «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» на належного відповідача Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області». 12.08.2021 представником відвідача ФГ «Арніка» подано заяву про застосування строків позовної давності. 09.09.2021 відповідачем КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», в особі директора Богданова С.В. подано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] . Представник відповідача позовні вимоги не визнає та вважає необґрунтованими з наступних підстав. Рішенням постійно діючого третейського суду при корпорації «Сила закону» право власності на виробничі будівлі, а саме: адмінбудинок, маслоцех, розташовані за адресою: [ADDRESS] та крупоцех, розташований за адресою: [ADDRESS] було визнано за ФГ «Арніка». Октябрським районним судом м. Полтави 05 грудня 2008 року видано виконавчий лист, яким суд зобов`язав КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» зареєструвати право власності на вищевказані об`єкти за ФГ «Арніка». У зв`язку з упорядкуванням нумерації по [ADDRESS] , адмінбудинку та маслоцех присвоєно нову адресу - [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради №228 та № 248 від 24.12.2008, зобов`язано КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області» оформити право приватної власності на вищевказані будівлі за ФГ «Арніка». Представник відповідача наголошує на тому, що на той час порушень законодавства з боку БТІ не було. На сьогоднішній день Бюро технічної інвентаризації взагалі не проводить реєстрацію прав власності, тому внести будь-які зміни чи скасувати право власності не мають технічної можливості. Крім того в самій позовній заяві відсутні будь-які претензії до підприємства. Просив розгляд проводити без уповноваженого представника КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», при розгляді справи покладався на розсуд суду. Ухвалою суду від 13.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 30.06.2022 задоволено клопотання позивача [PERSON] від 21.06.2022 про витребування доказів. 20.07.2022 Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронковою О.А., надано до суду витребувані докази, а саме: копію витягу із Реєстру для реєстрації нотаріальних дій щодо реєстрації договору купівлі-продажу від 15.03.2021 за №395. Ухвалою суду від 29.09.2022 задоволено клопотання позивача [PERSON] від 15.09.2022 про витребування доказів. 18.10.2022 Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронковою О.А.,надано до суду витребувані докази, а саме: копію договору купівлі-продажу від 15.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за №395. У судове засідання, призначене на 31.10.2023, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Назаревичем І.Р. подано до суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 31.10.2023 за відсутності позивача та його представника, на підставі письмових матеріалів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представником відповідача ФГ «Арніка» - адвокатом Панченко О.О. подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмової промови в судових дебатах, клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 31.10.2023 за відсутності представника відповідача, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Відповідачем Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області подано до суду клопотання у якому викладено прохання проводити судове засідання, призначене на 31.10.2023 за відсутності представника третьої особи. Відповідачем Решетилівською міською радою Полтавської області подано до суду клопотання у якому викладено прохання проводити судове засідання, призначене на 31.10.2023 за відсутності представника третьої особи. Відповідачем КП «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області» під час розгляду справи були подані заяви, у яких просять проводити розгляд у відсутності представника. Третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - СТОВ «Хлібороб» подано до суду клопотання у якому викладено прохання проводити судове засідання, призначене на 31.10.2023 за відсутності представника третьої особи. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] під час розгляду справи були подані заяви, у яких він просить розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити у задоволенні позову, у зв`язку із відсутністю правових підстав для задоволення. Третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР`під час розгляду справи були подані заяви, у яких просять проводити розгляд у відсутності представника. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судових засіданнях 11.04.2023, 03.07.2023 та 04.07.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Назаревич І.Р. суду надав наступні пояснення. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити із підстав викладених у позовній заяві. Повідомив суду, що під час підготовчого провадження в суді сторона позивача намагалась вирішити спір в позасудовому поряду, однак сторони не змогли досягти згоди. Зазначив, що вилучення з користування або власності будь-якого майна, яке знаходиться на балансі товариства, вилучення активу призводить до зменшення балансової вартості, прибутку товариства, що в свою чергу призводить до зменшення розміру дивідендів. На думку позивача дана обставина не потребує окремого доказування та подачі до суду доказів на підтвердження факту зменшення розміру дивідендів. Всі докази на підтвердження позовних вимог подано позивачем до суду разом із позовною заявою. Сторона розпоряджається своїми процесуальними правами у тому числі і правом звернення до суду за захистом своїх порушених прав на свій розсуд, тому позивач звернувся з позовом до суду саме тоді, коли вважав за потрібне, а саме після того як дізнався про порушення своїх прав. Про порушення [PERSON] дізнався 04.10.2019, коли невідомі особи з`явились на території та директор ФГ «Арніка» повідомив, що у нього є право власності на певні об`єкти, у зв`язку з чим товариством було прийнято рішення про скликання загальних зборів. Саме у 2019 році, після отримання повідомлення про скликання загальних зборів товариства [PERSON] дізнався про порушення своїх прав, як це і було зазначено в позовній заяві. Відбулось порушення майнового права, тобто порушення майнового права саме на дивіденди, в даному випадку сума не відіграє різниці, розмір дивідендів зменшився конкретно з тих підстав, що у юридичної особи було вилучено актив. Представник не володіє інформацією з приводу того чи на загальних зборах обговорювалось питання з приводу зменшення дивідендів, зазначався розмір наскільки відбулось зменшення та чи приймалось зборами відповідне рішення з даного питання, клієнт мені даної інформації не повідомляв. Представник зазначив, що він представляє інтереси конкретно [PERSON] , мені невідомо чи вплинули дані події на зменшення розміру дивідендів інших учасників товариства. СТОВ «Хлібороб» до 2019 року подавались позови щодо захисту майнових прав товариства, однак предмет і підстави даних позовів мені не відомі, вони стосувались майна товариства, але саме конкретно якого майна мені не відомо, також мені невідомо в яких це було роках і результат розгляду даних позовів. Представник не володіє інформацією з приводу того чи на загальних зборах, як це передбачено законом, вирішувалось та приймалось рішення щодо визначення розміру дивідендів пропорційно до частки учасника в статутному капіталі. Нами не подавались до суду конкретні розрахунки і суми зменшення дивідендів у зв`язку з тим, що як мною вже зазначалось раніше вилучення активу призводить до зменшення балансової вартості та прибутку товариства, що в свою чергу призводить до зменшення розміру дивідендів. Отже, вилучення активу автоматично призводить до зменшення дивідендів і не потребує окремого доказування. В процесі реорганізації спірне майно перейшло від КСП «Енгельса» до правонаступника СТОВ «Хлібороб», представнику позивача невідомо чи оформлювалось КСП «Енгельса» в законному порядку право власності на майно, яке було в його володінні та користуванні. У зв`язку з тим що майно не було новоутвореним або новонабутим та не перебувало в користування інших осіб, а згідно акту прийому-передач в повному складі перейшло від КСП «Енгельса» до правонаступника СТОВ і весь час перебувало в його користуванні, товариством вчинялись дії лише щодо оформлення права власності в установленому законом порядку щодо окремих об`єктів, але представник позивача не володіє інформацією чи вчинялись дії щодо оформлення права власності конкретно на об`єкти спірного майна. Відповідно до статуту СТОВ «Хлібороб» в новій редакції, затвердженого протоколом Зборів учасників товариств від 02.06.2009, [PERSON] є і учасником і власником товариства, таке на той час було формулювання. [PERSON] не обирався у виконавчі та контрольні органи товариства, відокремлених прав не має, йому належить 49,545 % статутного капіталу, яким чином була набута ця частка мені невідомо. Спірне майно передавалось за актами прийому-передач та повинно перебувати на балансі товариства, суду надавались відомості з приводу спірного майна, не можу зазначити в якому саме розділі це зазначено і в якому фонді на балансі знаходиться це майно. Майно має перебувати на балансі, але точної відповіді надати не можу. Представник зазначив, що він не має інформації щодо створення фонду виплат дивідендів за рахунок прибутків у 2019 та наступних роках, суду не надавались документи про створення фонду виплат дивідендів. Рішення зборів про виплату дивідендів за 2019-2021 роки, як окремий документ [PERSON] не надавалась, наша позиція така, що як учасник товариства [PERSON] має право на отримання дивідендів. Вважає, що стороною позивача доведено порушення прав доказами, які містяться в матеріалах справи. Щодо створення фонду і пункту 7.12 статуту, то ця норма не є імперативною, фонд як може створюватись так і ні. Позиція позивача полягає в тому, що незалежно від того чи створювався фонд, зменшення прибутків призведе до зменшення дивідендів, незалежно від того в якому році створювався фонд. До суду на обґрунтування позовних вимог подавались ті документи, що на думку позивача підтверджують його вимоги і доводять порушення прав. Позивач не повідомляв представнику чи взагалі збирались збори учасників з приводу звітування щодо обсягу отриманого прибутку і щодо можливості здійснення дій з розподілу даного прибутку у формі дивідендів деяким учасникам товариства, в тому числі і щодо обсягу недоотримання прибутку, та як саме розмір вплине на те, що було затверджено відповідно до рішень загальних зборів учасників. Представнику не відомо чи на зборах учасників зазначалось наявність прибутку, визначався розмір дивідендів, та зазначалось, що він зменшився за рахунок обставин, зазначених у позові. Представнику не відомо чи вищезазначені питання вирішувались зборами учасників і чи затверджувався розгляд цих питань протоколами зборів з зазначенням причин неможливості виплат дивідендів, які уже були заплановані згідно минулих звітів саме через обставини зазначені в позові. Представнику не відомо чи пред`являлись позивачем письмові претензії до товариства з приводу невиплат дивідендів. Відповідні документи на розпорядження майном ФГ «Арнікою» порушують права позивача на отримання дивідендів, позивач хоче повернути вибуле майно у власність СТОВ «Хлібороб» і саме такий спосіб захисту обрав, збори з даного приводу не скликались, чого так сталось представнику не відомо. Як відомо представнику, був створений фонд для дивідендів та спірне майно використовувалось до 2019 року, поки директор ФГ «Арніка» не повідомив, що це майно перейшло у їх власність. Позивачем не було повідомлено представнику чи виплачувались дивіденди до 2019 року та чи визначався загальними зборами розмір дивідендів окремо для кожного учасника відповідно до внесеного статутного капіталу, чи затверджувалось відповідне рішення зборами та передавалось до фінансового відділу на виконання. Представник не може повідомити іншої додаткової інформації ніж та яка міститься в матеріалах справи. Суду не надавались докази підтвердження зменшення розміру дивідендів та відповідні розрахунки сум. Звертає увагу суду, що [PERSON] саме з повідомлення про проведення позачергових загальних зборів СТОВ «Хлібороб» дізнався про право власності ФГ «Арніка» на вказані будівлі, що спростовує доводи сторони відповідача про те, що було порушено строки звернення до суду, позивачем подано докази на підтвердження своїх доводів, а саме на підтвердження того, що позивач саме у 2019 році дізнався про порушення своїх прав. Згідно статуту та закону збори періодично повинні скликатись, але мені не відомо чи починаючи з 2011 року до 04.10.2019 взагалі збирались та відбувались збори учасників товариства. Представнику тільки відомо, що збори 04.11.2019 року відбулись, протоколу зборів у розпорядженні представника не має, суду він не надавався. На загальних зборах 04.11.2019 не вирішувалось питання про обрання [PERSON] до органів управління товариства та надання йому повноважень для здійснення захисту майнових прав безпосередньо товариства, на зборах вирішувалось тільки питання, які були заплановані порядком денним. СТОВ «Хлібороб» не було надано позивачу конкретних повноважень щодо захисту прав юридичної особи, моїм клієнтом такої інформації мені не повідомлялось. [PERSON] , коли звернувся до суду за захистом порушених прав, виступав не від імені товариства, і не від імені всіх засновників, а одноособово від свого імені. Позов подано для захисту інтересів позивача як учасника товариства, інші учасники такого бажання не виявили. Вимога про виплату недоплачених дивідендів позивачем не була заявлена, на його думку вона є передчасною, позивач просить захистити свої права шляхом скасування відповідних рішень. В подальшому позивачем може бути реалізоване право про подання іншого позову. Інші учасники товариства обізнані, що [PERSON] звернувся до суду, це питання озвучувалось на загальних зборах, однак своїм правом вони не скористались. Представнику не відомо чи проводились будь-які судові процедури уповноваженими органами правління товариства задля захисту права власності товариства. Позивач не слідкує за всіма позовами СТОВ «Хлібороб» та не був обізнаний про позови, які подавались товариством в період з 2011-2019 роки. З приводу документів, які містяться в матеріалах справи представник зазначив, що йому відомо, що СТОВ «Хлібороб» подавав позови в господарському порядку, дійсно товариством вчинялись дії на захист своїх прав, однак позивач як засновник не мониторить цю інформацію, товариство є великою юридичною особою, є відділ який займається юридичними питаннями, не про всі дії доповідається як на зборах так і кожному учаснику особисто, бо це надмірна інформація. Як уже неодноразово представником наголошувалось, [PERSON] дізнався про порушення його прав тільки у 2019 році коли отримав повідомлення про скликання зборів. Після того як СТОВ «Хлібороб» отримали після реорганізації КСП майно, щодо певних об`єктів вчинялись дії щодо оформлення права власності на них. У представника не має інформації з приводу того чи вчинялись дії стосовно спірних об`єктів. Представник не володіє інформацією чому дії щодо оформлення права власності здійснювались частково і не відносно всіх об`єктів. Окрім того, вважає що ФГ «Арніка» недобросовісно вчинило, коли подало документи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою саме в той час, коли рішення Третейського суду на підставі якого ФГ звернулося з даним клопотанням було скасовано. Так представник пояснив, що збори товариства відбулись у 2008 році, за результатами яких складено протокол, на яких прийнято рішення щодо передачі майна, однак фактично передача майна відбулась у 2014 році. Як зазначено, передавалось майно КСП «Енгельса», реорганізованого СТОВ «Хлібороб» в особі Синкевича директору СТОВ «Хлібороб» Лукашу. Відповідні протоколи і рішення про виділення майна співвласниками на свою користь приймались у 2000, 2004-2005 роках до 2008 року, однак у розпорядженні позивача не має даних протоколів і рішень. Точно відомо, що дані збори відбувались, були протоколи, представник їх бачив, але вони стосувались іншого майна. Майно приймалось по опису згідно акту прийому-передач та переліку нерухомого майна, таким же чином майно і переоформлювалось. Майно приймалось по опису де було зазначено його адресу, тоді саме так майно приймалось. Як у 2000-х роках так і у 2014 майно приймалось однаково по спискам відповідно до переліку майна з зазначенням його вартості. Наскільки відомо представнику у 2014 році передалось те ж майно, яке і було визначено у 2008 році. Представнику не відомо чому СТОВ «Хлібороб» ініціювалось питання виготовлення технічних паспортів як на «користувача». Представник зазначив, що він захищає інтереси позивача саме як «власника», представник не знає чого у технічному паспорті було зазначено, як «користувача» директора СТОВ «Хлібороб» у 2010 році. Даний лист не містить виконавця, можливо його готував і сам директор, який не є юристом та міг припуститись помилки, водночас позиція СТОВ «Хлібороб» по даній справі висловлена в усіх документах, як така, що він був і власником і користувачем. Свідоцтва про право власності подавались до суду стороною відповідача, я не володію інформацією чому у свідоцтві від 20.10.2011 частка складала 10.34 %, а згідно свідоцтва від 10.07.2007 частка складала 10, 05 %, представнику невідомо чим викликано збільшення частки. Представник не має інформації чи відбувалось анулювання попереднього свідоцтва та чи є рішення з обґрунтування збільшення частки. Представник не володіє інформацією чи на даний час обидва свідоцтва є чинними. Дані об`єкти вводились експлуатацію у 70-80 роки. У СТОВ «Хлібороб» відсутні документи щодо технічних характеристик майна, ми звертались з даного приводу до БТІ, однак потрібні документи не було знайдено. Вважає, що позовні вимоги доведені у достатньому обсязі, всі докази наявні в справі, тому просить задовольнити позовні вимоги. У судових засіданнях 11.04.2023, 03.07.2023 та 04.07.2023 представник відповідача ФГ «Арніка» - адвокат Панченко О.О. надала суду наступні пояснення. Позиція сторони відповідача була висловлена в письмових поясненнях поданих до суду. На нашу думку позивач звернувся до суду не для захисту своїх порушених прав, а для захисту як він вважає порушених прав товариства, оскільки позивач зазначає, що СТОВ «Хлібороб» є власником майна, яке незаконно вибуло з володіння юридичної особи, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду. Ще раз акцентуємо увагу на тому, що особа звернулась не за захистом своїх прав, а захистом прав товариства - юридичної особи, засновником якої вона являється. Якщо проаналізувати установчі документи наявні в матеріалах справи, а саме статут, то в ньому чітко зазначено засновників товариства, чітко вказано про те, що особою, яка діє від імені товариства і не потребує відповідних підтверджуючих документів є директор товариства, вказана особа діє в інтересах товариства та представляє його без довіреності. Учасники товариства можуть передавати свої права іншим учасникам, але це повинно бути оформлено рішенням загальних зборів. Учасники згідно чинного законодавства можуть звертатись за захистом прав товариства, де вони є учасниками або засновниками, але для цього знову ж таки потрібно відповідне рішення загальних зборів. До матеріалів справи не надано належних доказів підтвердження того, що [PERSON] був уповноважений загальними зборами представляти інтереси товариства. Позовна заява не містить чіткого обґрунтування порушень прав саме [PERSON] , тому вважаємо, що даний позов є завуальованим позовом з метою скасування саме правоустановчих документів на підставі яких ФГ «Арніка» набуло права власності на спірне майно. Щодо зменшення розміру виплати дивідендів, то представник зазначила, що порядок виплати дивідендів урегульовано Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Господарським кодексом України, де чітко вказано, що дивіденди це сума яка підлягає виплаті відповідним учасникам і залежить від розміру чистого прибутку. До матеріалів справи позивачем не приєднаного жодного доказу того, що оформлення за ФГ «Арніка» спірного майна вплинуло на розмір чистого прибутку товариства починаючи з 2008 року. Не надано жодного доказу того, що в 2019 році відбулись збори на яких розглядалось питання розміру дивідендів виплачених кожному учаснику товариства в залежності від його частки. Не надано доказів того, що загальними зборами дійсно було прийнято рішення про виплату дивідендів, тому що дивіденди не завжди виплачуються, вони можуть не виплачуватись взагалі, а можуть відноситись для розвитку товариства. Тобто рішення про виплату чи невиплату дивідендів приймається загальними зборами товариства. Позивач вказує, що звертається до суду за захистом порушеного права, що перехід спірного майна у власність ФГ «Арніка» вплинуло на зменшення розміру дивідендів, але не зазначає як саме вплинуло, наскільки зменшився розмір дивідендів і чи взагалі він зменшився. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторона вказує, що це загальновідомий факт, що у разі вибуття нерухомого майна зменшується розмір дивідендів, але це не є загальновстановлений факт оскільки на розмір дивідендів впливає чистий прибуток товариства. Чистий прибуток не залежить від кількості майна на балансі, а залежить від відповідного виду господарської діяльності. Позивачем не надано доказів того, що основною діяльність товариства є надання нерухомого майна в оренду і вибуття спірного майна з володіння вплинуло на основну діяльність товариства, що призвело до зменшення чистого прибутку, що в свою чергу призвело до зменшення розміру дивідендів. З приводу того, що на думку сторони позивача ФГ «Арніка» незаконно набуло права власності на спірне майно, то звертає увагу суду на те, СТОВ «Хлібороб» не було власником даного майна. Позивач вказує, що у 2011 році товариство отримало майновий сертифікат, на зборах співвласників майна реорганізованого КСП було вирішено виділити майновий пай, майно, яке було виділено розташоване за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , в подальшому майно передано товариству згідно акту прийому-передач, тому позивач вважає, що товариство набуло право власності на вказане майно. Проте згідно вимог законодавства, яке безпосередньо регулює порядок набуття права власності на майно пайового фонду, як юридична так і фізична особа яка є власником майнового паю, в разі якщо вона потребувала виділення майна в натурі, то повинна була звернутись до загальних зборів співвласників, які повинні були одностайно проголосувати за виділення майна, після оформлення акту прийому передач в подальшому потрібно було звернутись для оформлення майна у відповідний державний орган. Тобто сам по собі акт прийому-передач не є правовстановлюючим документом і не може підтверджувати набуття права власності на майно. Стороною подано до суду копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2009, нами подано копію позовної заяви з якою товариство зверталось до суду, де зазначено, що СТОВ «Хлібороб» виділено в натурі нерухоме майно, яке передане товариству згідно акту прийому-передач, але товариство не змогло зареєструвати право власності на майно, оскільки на момент розгляду справи у суді, право власності на спірне майно вже було зареєстровано за ФГ «Арніка». Тому доводи [PERSON] про те, що спірне майно перебуває у власності СТОВ «Хлібороб» та незаконно вибуло з його володіння не відповідає дійсності, так як товариство не набуло і не оформило належним чином право власності на вказане майно розташоване за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Вважаю, що у разі якби позивач дійсно вважав, що ФГ «Арніка» завдало йому збитків, а саме зменшився розмір дивідендів, то в першу чергу позивачем подавався позов про відшкодування завданих збитків завданих неправомірними діями, а не як в нашому випадку позов про скасування правоустановчих документів ФГ «Арніка». ФГ «Арніка» було обізнана про рішення Октябрського районного суду м. Полтави коли зверталась з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Коли пройшли всі суди ФГ «Арніка» звернулося за оформленням установчих документів, оскільки ухвала суду, якою вирішувалось питання звернення до примусового виконання рішення Третейського суду безпосередньо не була предметом оскарження і це судове рішення не скасоване, скасоване лише рішення Третейського суду. Ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 05.12.2008, якою видано виконавчий документ не була скасована і є чинною на даний час. Тому ФГ «Арніка» діяло в рамках закону коли звернулося з клопотанням про розроблення і затвердження документації з землеустрою. На спірне майно ФГ «Арніка» виготовлялись документи, але старих технічних паспортів і інвентаризаційних справ не було знайдено. Рік забудови можливо було б з`ясувати якби були наявні акти вводу в експлуатацію, але вони відсутні, тому представник не може повідомити суду інформацію з приводу технічних характеристик спірного майна. Представник відповідача заперечує проти позовних вимог, оскільки відсутні підстави для їх задоволення та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі, якщо суд дійде висновку про їх обґрунтованість, то застосувати наслідки спливу строків позовної давності. У судовому засіданні 11.04.2023 представник третьої особи СТОВ «Хлібороб» - Богачик Н.І. підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що вилучення активу завжди призводить до зменшення балансової вартості та прибутку товариства, що в свою чергу призводить до зменшення розміру дивідендів. Вибуття з володіння СТОВ «Хлібороб» спірного майна привело до зменшення дивідендів, що мало своїм наслідком порушення прав [PERSON] . Зазначила, що не володіє інформацією з приводу того чи приймалось загальними зборами рішення про надання [PERSON] повноважень представляти інтереси СТОВ «Хлібороб» у судових інстанціях. Повідомила, що не може надати суду відповідь на питання чи загальними зборами вирішувалось питання щодо визначення розміру дивідендів виплачених кожному учаснику товариства в залежності від його частки та чи обговорювалось питання з приводу зменшення дивідендів, зазначався розмір наскільки відбулось зменшення. Не володіє інформацією щодо розміру чистого прибутку отриманого підприємством, окрім того їй не відомо чи у зв`язку з вказаними подіями зменшилась виплати дивідендів тільки [PERSON] чи і іншим учасникам товариства також. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначені принципи також закріплені нормами цивільного процесуального законодавства. Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). При оцінці обраного способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити ефективне поновлення порушеного права. Судом встановлено, що згідно статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» в новій редакції, затвердженого протоколом Зборів учасників товариств від 02.06.2009, СТОВ «Хлібороб» створене згідно рішення його учасників, які на підставі укладеного між собою установчого договору від 05.11.2003 об`єднують свої внески у визначених розмірах для здійснення подальшої господарської діяльності товариства на засадах повної господарської самостійності. СТОВ «Хлібороб» є правонаступником усіх прав і обов`язків Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса Решетилівського району Полтавської області. На дату затвердження нової редакції статуту учасниками та власниками товариства є : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Учасниками Товариства виступають його засновники, а також будь-які інші юридичні та фізичні особи, які згідно з чинним законодавством, цим Статутом та на підставі рішення вищого органу Товариства будуть прийняті до складу його учасників та набудуть право на частку в Статутному капіталі Товариства. Учасники мають право брати участь в управлінні справами Товариства в порядку, визначеному Статутом, оскаржувати неправомірні дії з боку Товариства чи його посадових осіб у законодавчому порядку, обирати та бути обраними в органи управління та контрольні органи Товариства. Органами управління Товариством є Збори учасників Товариства; Голова Товариства; директор; Ревізійна комісія Товариства. Вищим органом управління є Збори Учасників Товариства, в яких беруть участь Учасники або призначені ними представники. Вищим органом управління є збори Учасників Товариства, в яких беруть учасники або призначені ними представниками. Загальні збори учасників обирають Голову зборів. Голова зборів учасників може обиратись на строк до п`яти років. Директор вирішує усі питання поточної діяльності Товариства, за винятком тих, що належить до виключної компетенції загальних зборів учасників чи здійснюється за письмовим дозволом Голови Товариства. Директор діє від імені Товариства в межах, встановлених законодавства України та цим Статутом. Директор без довіреності діє від імені Товариства представляє його в усіх установах, підприємствах та організаціях як в Україні так і за кордоном. Усі спори Товариства з українськими та іноземними юридичними та фізичними особами вирішуються шляхом переговорів ( т.1 а.с.15-24,т 2. а.с.14). Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань сформованого на запит від 24.01.2019 за №1004904932 повне та скорочене найменування юридичної особи Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», СТОВ «Хлібороб», код ЄДРПОУ:03769882; організаційно-правова форма Товариство з обмеженою відповідальністю; місце знаходження юридичної особи: 38400, Полтавська область, Решетилівський район, смт. Решетилівка, вул. Петровського, 41. Згідно переліку засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників): [PERSON] внесено до статутного фонду - 54500.00 грн,; [PERSON] внесено до статутного фонду-1000.00 грн.; [PERSON] внесено до статутного фонду-54500.00 грн. Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - [PERSON] . Дані про розмір статутного капіталу та про дату закінчення його формування 110000.00 грн. Органи управління юридичної особи є Загальні збори. Прізвище, ім`я, по батькові, дату обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи має право [PERSON] (обмеження передбачені п. 6.16.6 статуту - підписант, [PERSON] (обмеження передбачені п.6.16.6 статуту) - керівник (т.1 а.с. 25-27). Відповідно до копії повідомлення про проведення позачергових загальних зборів СТОВ «Хлібороб» від 04.10.2019 за №156, адресованого учаснику (засновнику) Товариства [PERSON] , встановлено, що 04.10.2019 директором ФГ «Арніка» було повідомлено директора Товариства [PERSON] про наявність у ФГ «Арніка» правовстановлюючих документів на комплекс виробничих будівель, а саме: свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008, виданих на підставі рішень Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 за №228 та №248 щодо будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Директор ФГ «Арніка» заперечував право власності СТОВ «Хлібороб» на виробничі будівлі за вказаними адресами, та визнає єдиним власником ФГ «Арніка». На підставі того, що існує реальна загроза захоплення майна Товариства та зменшення його активів є необхідність скликати загальні збори товариства на 10 годину 04.11.2019 в приміщенні СТОВ «Хлібороб» (т.1 а.с.28). Згідно копій Рішень Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради № 228 та №248 від 24.12.2008 «Про оформлення права приватної власності на виробничі будівлі» встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при корпорації «Сила закону» право власності на виробничі будівлі, а саме: крупоцех, розташований за адресою [ADDRESS] було визнано за фермерським господарством «Арніка», 05 грудня 2008 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист, яким суд зобов`язав КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» зареєструвати право власності на адмінбудинок та цех. З довідки №02-22/644 від 23.12.2008 наданої Решетилівською селищною радою в зв`язку з упорядкуванням нумерації по вул. Шевченка, вбачається, що вищевказаним будівлям була привласнена нова адреса: [ADDRESS] . За даними обстеження проведеного КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» 08.12.2008 встановлено, що на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] дійсно розташований виробничий будинок: крупоцех А-1 загальною площею 326,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , дійсно розташовані: адмінбудинок А-1, площею 90,4 кв.м., маслоцех(складається із 2-х будівель): Б-І-площею 72,7 кв.м та В-І -89 кв.м. На підставі вищевказаних матеріалів виконавчим комітетом Решетилівської селищної ради прийнято рішення про оформлення права приватної власності на виробничу будівлю крупоцех А-І загальною площею 326,2 кв.м, розташовану [ADDRESS] та адмінбудинок А-1, площею 90,4 кв.м., маслоцех (складається із 2-х будівель): Б-І-площею 72,7 кв.м та В-І -89 кв.м. КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» надано доручення підготувати та оформити свідоцтво про право приватної власності на вищевказану будівлю фермерського господарства «Арніка» (т.2 а.с. 15-16, 119-120, 143, 146, 208,210). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2009 по справі №2-2771/09 позовні вимоги прокурора задоволено, визнано недійсним та скасовано рішення Постійно діючого Третейского суду при Корпорації «Сила закону» від 25.11.2008 у справі №2-19ц/2008 за позовом Фермерського господарства «Арніка» до [PERSON] , відповідно до якого визнано право власності на нерухоме та рухоме майно за фермерським господарством «Арніка», а саме: адмінбудинок (центр) бригада 1 с-ще Решетилівка, вул. Шевченка,2; крупо-цех (центр) бригада №1 с-ще Решетилівка, вул. Шевченка, Д І А, масло-цех бригада №1 с-ще Решетилівка, вул. Шевченка, Д-Ои, що підтверджується копією даного рішення ( т.2 а.с.17-22, 149-154). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.10.2009 по справі №22ц-2506/2009 відмовлено в задоволені апеляційної скарги Фермерського господарства «Арніка», рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2009 залишено без змін, що підтверджується копією даної ухвали (т.2 а.с.23-28, 155-160). Згідно Рішення двадцять другої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області від 18.10.2019 №739-22-VII за результатами розгляду клопотання ФГ «Арніка» прийнято рішення надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності 0,2898 га кадастровий номер 5324255100:003:0187, земель для іншого сільськогосподарського призначення на якій розташовані господарські споруди, на чотири земельні ділянки 0,1992 га, 0,0848 га, та 0,0037 га, 0,0021 га (т.2 а.с. 29). Відповідно витягу з Рішення двадцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області від 16.08.2019 №680-20-VII прийнято рішення дати дозвіл ФГ «Арніка» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га для іншого сільськогосподарського призначення (код КВЦПЗ-01.13) в [ADDRESS] (т.2 а.с.30). З копії договору оренди землі від 27.03.2008, вбачається, що між орендодавцем Решетилівською селищною радою в особі голови Кузьменка В.В., який діє на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» з однієї сторони та орендарем СТОВ «Хлібороб» Решетилівського району в особі директора Лукаш М.С., який діє на підставі Статуту з другої сторони укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,2898 га, в смт. Решетилівка з метою виробничого використання по [ADDRESS] , разом з розташованим на цій ділянці Переробним комплексом-Вальцьовим млином. Договір укладено строком на п`ять років (т.2 а.с.31-32) Згідно копії акту Про погодження (встановлення) в натурі меж земельних ділянок та акту Прийомки-передачі межових знаків земельних ділянок на збереження СТОВ «Хлібороб» на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 22.02.2008, землевпорядником приватного підприємства «АЛАН-ЗЕМ» Стороженко О.І. в присутності Решетилівського селищного голови Кузьменко В.В., землевпорядника [PERSON] , директора СТОВ «Хлібороб» Лукаш М.С. складено акти про проведення в натурі погодження існуючих меж земельних ділянок та проведення прийомки-передач межових знаків в натурі (на місцевості) земельних ділянок загальною площею 0,5778 га СТОВ «Хлібороб», що знаходиться на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2880 га та [ADDRESS] , площею 0,2898 га. Суміжних землекористувачів (землевласників) немає. Межові знаки земельних ділянок в кількості 14 штук передано під нагляд на збереження СТОВ «Хлібороб» (т.2 а.с. 33-34). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5316438572020 від 10.07.202 та додатку до нього, вбачається, що Відділом у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 08.05.2008, на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 22.03.2008; ПП «АЛАН-ЗЕМ», [PERSON] зареєстровано земельну ділянку, форма власності комунальна, 0,2898 га, кадастровий номер 5324255100:003:0187, розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності належить Територіальній громаді в особі Решетилівської міської ради, частка у спільній власності 1 (т.2 а.с. 35-37). Згідно платіжних доручень за січень-червень 2020 СТОВ «Хлібороб» сплачено орендну плату у сумі дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 81 копійку щомісячно (т.2 а.с. 38-43). Відповідно до звітної Податкової декларації з плати за землю за 2020 рік СТОВ «Хлібороб» сплачено податок за оренду земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] (т.2 .а.с. 44-47) Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі Рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 за №248, нежитлова будівля - крупоцех А-І, загальною площею 326, 2 кв. м, належить на праві приватної власності фермерському господарству «Арніка», частка 1/1 (т.2 а.с.144). З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», номер витягу 21411315 від 25.12.2008, реєстраційний номер 25946980, вбачається, що нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , на праві приватної власності фермерському господарству «Арніка», частка 1/1 (т.2 а.с. 145,209). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі Рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 за №228, адмінбудівля А-І, площею 90,4 кв.м, маслоцех Б-І, загальною площею 72,7 кв.м, маслоцех В-І площею 89 кв.м., належить на праві приватної власності фермерському господарству «Арніка», частка 1/1 (т.2 а.с.147, 207). З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», номер витягу 21411148 від 25.12.2008, реєстраційний номер 25946827, вбачається, що нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , на праві приватної власності фермерському господарству «Арніка», частка 1/1 (т.2 а.с. 148, 206). Згідно копії розпорядження голови районної державної адміністрації від 21.02.2000 за №67 «Про реорганізацію ксп. ім. Енгельса та Дружба» з метою забезпечення реалізації Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», на основі поданих документів у відповідності з Положенням «Про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності», за рішенням зборів членів ксп ім. Енгельса, протокол №2 від 26.01.2000 дане господарство реорганізоване шляхом перетворення в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та за рішенням зборів членів ксп. «Дружба», протокол №4 від 15.02.2000 дане господарство реорганізоване шляхом перетворення в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба» (т.2 а.с.161). З архівної копії розпорядження Представника Президента України Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області від 26.02.1993 №56 «Про реєстрацію колективних сільськогосподарських підприємств», вбачається, що на підставі ст. 3 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» зареєстровано: Колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь, утворене на базі колгоспу «Промінь»; Колективне сільськогосподарське підприємство Ім. Енегельса, утворене на базі колгоспу Ім. Енегельса: Колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», утворене на базі колгоспу «Дружба» ( т.2 а.с.162); Згідно відповіді Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області на запит директора СТОВ «Хлібороб» Лукаша М.С. за №01-36/879 від 12.05.2009, вбачаєтеся, що згідно рішення місцевої державної адміністрації Решетилівського району Полтавської області за №56 від 26.02.1993 та статутних документів, КСП ім. Енгельса створене шляхом реорганізації колгоспу ім. Енгельса і є його правонаступником. Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації за №67 від 21.02.2000 КСП ім. Енгельса реорганізовано шляхом перетворення в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (т.2 а.с. 163). З листа державного реєстратора Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області Різник В.В. №08-07/22 від 25.03.2009 вбачається, що КСП ім. Енгельса реорганізовано шляхом перетворення в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (розпорядження голови райдержадміністрації №67 від 21.02.2000). Місцезнаходження КСП ім. Енгельса згідно установчих документів: смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області. Згідно установчих документів СТОВ «Хлібороб» є правонаступником КСП ім. Енгельса Решетилівського району Полтавської області (т.2 а.с.164). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО №420280 від 20.10.2011, виданого Решетилівською селищною радою, СТОВ «Хлібороб» ЗКПО 03769882 має право на пайовий фонд майна КСП ім. Енгельса, розташоване за адресою: смт. Решетилівка, вул. Петровського,41, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 01.06.2001. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.06.2001 становить 4840320 грн, частка СТОВ «Хлібороб» 500794 гривень або 10,34 % (т.2 а.с. 165). З копії витягу з акту приймання-передавання майна реорганізованого КСП ім. Енгельса від 27.06.2014, вбачається, що на підставі рішення загальних зборів колишніх членів (їх правонаступників) реорганізованого КСП ім. Енгельса (с. Решетилівка, Решетилівського району Полтавської області) згідно Протоколу від 21.09.2008 уповноважена особа на підписання від підприємства - користувача майном (правонаступника) СТОВ «Хлібороб» реорганізованого КСП ім. Енгельса акта приймання-передавання майна реорганізованого КСП ім. Енгельса особам, які належним чином оформили право виділення на свою власність в натурі майно реорганізованого КСП ім. Енгельса, в особі [PERSON] з одного боку та СТОВ «Хлібороб» в особі директора Лукаша М.С. склали акт приймання передавання на майно, серед якого: адміністративна будівля, розташована за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, с-ще Решетилівка, вартість 2000 грн; маслоцех, розташований за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, с-ще Решетилівка, вартість 10000 грн; крупоцех, розташований за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, с-ще Решетилівка, вул. Шевченка,11б, вартість 3000 грн (т.2 а.с. 166,167). Згідно копії рішення Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області №113 від 29.08.2014, вбачається, що за результатами розгляду заяви СТОВ «Хлібороб» про присвоєння адреси об`єктам нерухомості, адміністративній будівлі і маслоцеху, які розміщені по [ADDRESS] присвоєно адресу: [ADDRESS] (т. 2 а.с.168). З копії витягу з ЄРДР №12019170310000397, вбачається, що 15.11.2019 зареєстровано надходження заяви [PERSON] , який працює охоронцем СТОВ «Хлібороб» про те, що 15.11.2019 в період часу з 21:30 по 22:00 невідомий чоловік, який представився новим директором товариства зайшов на територію підприємства та пошкодив диски пам`яті камери відеоспостереження. Відомості внесено до ЄРДР 16.11.2019, правова кваліфікація ст. 356 КК України (т.2 а.с.169). Судом встановлено, що директором СТОВ «Хлібороб» Лукашем М.С. 18.11.2019 за №196 подано до Решетилівського Відділення поліції Глобинського відділу поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187, ч. 1ст. 129 КК України, що підтверджується копією вищезазначеної заяви (т.2 а.с. 170). Також судом встановлено, що директором СТОВ «Хлібороб» Лукашем М.С. 04.10.2019 подано заяви до Кобеляцької місцевої прокуратури та Головного управління національної поліції у Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 364 КК України (т.2 а.с.171, 172). Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником ФГ «Арніка» з 08.02.2020 призначено [PERSON] (т.2 а.с. 190). Головою ФГ «Арніка» Гнітьком В.В., 02.03.2009, рекомендованим поштовим відправленням Укрпошти направлено до СТОВ «Хлібороб» Лист-вимогу від 27.02.2009, що підтверджується копією даного листа-вимоги, копією квитанції оплати послуг Укрпошти (т.2 а.с.191,192). Директором СТОВ «Хлібороб» Лукашем М.С. 08.02.2012 за вих. №36 направлено до Господарського суду Полтавської області позовну заяву про визнання недійсним рішень і відновлення становища, яке існувало до порушення права, відповідач Решетилівська селищна рада, треті особи: ФГ «Арніка», Комунальне підприємство «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району, що підтверджується копією даної позовної заяви (т.2 а.с.193-194). Представником СТОВ «Хлібороб» Станкевичем В.І. направлено на адресу ФГ «Арніка» позовну заяву з додатками на 20 аркушах за вих.№36 від 08.02.2012, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист (т.2 а.с.195). З копії ухвали Господарського суду Полтавської області від 13.02.2012 по справі №18/247/12, вбачається, що позовну заяву СТОВ «Хлібороб» до Решетилівської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ФГ «Арніка»; Комунальне підприємство «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району від 08.02.2012 №36, вх.№278/12 від 09.02.2012 повернуто СТОВ «Хлібороб» (т.2 а.с.196-197). Директором СТОВ «Хлібороб» Лукашем М.С. 31.10.2011 подано до Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району заяву про скасування реєстрації про право власності на нерухоме майно на будівлю ФГ «Арніка»: адмінбудинок, маслоцех, які розташовані в с-ще Решетилівка, вул. Шевченка,2-а та кормоцех, який розташований за адресою: с-ще Решетилівка, вул. Шевченка,11-б. Наперед не вчиняти будь-яких правочинів стосовно майна колишнього КСП ім.Енгельса, сел. Решетилівка), на підставі скасованого рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Сила закону» від 25.11.2008, що підтверджується копією даної заяви №300 від 31.10.2011 (т.2 а.с.198). Директор СТОВ «Хлібороб» Лукаш М.С. 31.10.2011 звернувся до Комунального підприємства «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» з заявою про виготовлення технічних паспортів на нежитлові будівлі, як на користувача: приміщення переробного цеху (млин), приміщення маслоцеху, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією звернення вих.№88 від 20.04.2010 (т.2 а.с.199). З копії листа КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району, адресованого директору СТОВ «Хлібороб» Лукашу М.С., вбачається, що відсутня можливість проведення основної технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Причинами неможливості проведення інвентаризації є те, що: майно по [ADDRESS] зареєстровано в реєстрі прав власності за іншою особою; майно по [ADDRESS] зареєстровано за СТОВ «Хлібороб», технічний паспорт на будівлю отримано; на майно розташоване за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не надано документів, які підтверджують право власності на ці об`єкти, що підтверджується копією даного листа за вих.№118 від 12.05.2010 (т.2 а.с.200). Директором СТОВ «Хлібороб» Лукашем М.С. 27.10.2011 направлено рекомендованим листом до Решетилівської селищної ради Полтавської області заяву про скасування Рішень Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Полтавської області від 24.12.2008 за №228 та №248 «Про оформлення права приватної власності на виробничі будівлі», скасування свідоцтв про право приватної власності на будівлі ФГ «Арніка»: адмінбудинок та маслоцех, які розташовані в с-ще Решетилівка, вул. Шевченка, 2-а; кормоцех, розташований за адресою: с-ще Решетилівка, вул. Шевченка, 11-б, що підтверджується, копією заяви вих.№296 від 27.10.2011, копією квитанції про сплату послуг Укрпошти (т.2 а.с.201,202). З копії довідки АБ №118567 з Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України вбачається, що СТОВ «Хлібороб» зареєстровано 26.02.1993, дата та номер останньої реєстрації 28.01.2009 №15781070006000154, свідоцтво про державну реєстрацію серії А00 №546386, дата внесення даних щодо суб`єкта до ЄДРПОУ 29.01.2009, ідентифікаційний код 03769882, керівник Лукаш Микола Сергійович (т. 2 а.с.203). Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО №420256, виданого 10.12.2007, Решетилівською селищною радою, СТОВ «Хлібороб» в особі [PERSON] , має право на пайовий фонд майна КСП ім. Енгельса відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 01.06.2001. Загальна вартість майна пайового фонду станом на 01.06.2001 становить чотири мільйони вісімсот сорок тисяч триста двадцять гривень, частка СТОВ «Хлібороб» визначена в розмірі 2 528 гривень або 0,05 % (т.2 а.с.204). З копії витягу до статуту СТОВ «Хлібороб», затвердженого Установчими зборами від листопада 2003 року, дата реєстрації 18.01.2006, номер запису 1578050001000154, вбачається, що цей статут укладено та затверджено відповідно до протоколу №2 загальних зборів учасників СТОВ «Хлібороб». Товариство є юридичною особою відповідно до чинного законодавства України та створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником КСП ім. Енгельса Решетилівського району Полтавської області. Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації. Товариство утворюється на невизначений час (т.2 а.с.205) Відповідно до копії Рішення Решетилівської селищної ради Полтавської області (десята сесія шостого скликання) від 13.12.2011 за результатами розгляду заяви СТОВ «Хлібороб» про скасування рішень № 228 виконавчого комітету селищної ради від 24.12.2008 «Про оформлення права приватної власності на виробничі будівлі» та рішення №248 від 24.12.2008«Про оформлення права приватної власності на виробничі будівлі», які видавались на основі рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Сила закону» від 25.11.2008 у справі №2-19ц/2008 за позовом ФГ «Арніка» до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за ФГ «Арніка» селищна рада вирішила рекомендувати СТОВ «Хлібороб» звернутись для вирішення даного питання в місцевий суд, так як згідно чинного законодавства селищна рада не вправі скасовувати свідоцтва на право власності (т.2 а.с.211). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.06.2022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2311650653242. Опис об`єкта: нежитлова будівля - крупоцех, літ. А-І загальною площею 326,2 кв.м., навіс літ.а1, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки місця розташування:5324255100:30:003:0549. Відомості внесено до реєстру 15.03.2021 приватним нотаріусом Воронковою О.А., індексний номер рішення:57075297. Номер запису про право власності:40974128, дата реєстрації 15.03.2021, реєстрація здійснена приватним нотаріусом Воронковою О.А. на підставі договору купівлі-продажу №395, виданого 15.03.2021 приватним нотаріусом Воронковою О.А. на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер: 57075297 від 15.03.2021, форма власності приватна, розмір частки 1, власник [PERSON] . Дата прийняття рішення про закриття: 25.12.2008, реєстраційний номер майна: 25946980, тип майна: нежитлова будівля загальною площею 326,2 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] . Запис про ОНМ в реєстрі прав на нерухоме майно погашено 15.03.2021 на підставі перенесено до новостворених ОНМЮ реєстраційний номер: 2311650653242. Дата прийняття рішення 25.12.2008, ФГ «Арніка», код ЄДРПОУ:21058624, форма власності приватна, частка власності: 1/1, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності САВ/890422.25.12.2008 Решетилівська селищна рада (т.3 а.с. 217-218). З копії витягу із Реєстру для реєстрації нотаріальних дій щодо вчиненої нотаріальної дії, а саме: договору купівлі-продажу від 15.03.2021 за реєстром №395, надісланого приватним нотаріусом Воронковою О.А. за вих. № 71/01-16 від 04.07.2022 на запит суду, вбачається, що 15.03.2021 Фермерським господарством «Арніка», адреса місце знаходження: с. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, вул. Миколи Гаврилка,15, 21058624 в особі голови господарства Павлюченко О.П., реєстровий №34 від 01.03.2021, який діє на підставі протоколу №2 загальних зборів від 07.02.2020, наказ №10 від 07.02.2020, протокол №12-03/21 загальних зборів від 12.03.2021 та [PERSON] , [INFO] , проживаючим за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] укладено договір купівлі - продажу, номер спеціального бланку: НМК 785597, НМК 785598 (т. 3 а.с.245-250). Відповідно до договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 15.03.2021, зареєстрованому в реєстрі за №395, вбачається, що між ФГ «Арніка» в особі голови господарства Павлюченка Олександра Петровича (продавцем) та [PERSON] (покупцем) укладено договір купівлі -продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт нерухомого майна складається з нежитлової будівлі - крупоцех літ. А-І загальною площею 326, 2 кв.м., навіс літ.а1. Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 0, 0495 га, кадастровий номер 5324255100:30:003:0549, цільове призначення: для іншого сільськогосподарського призначення. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2104994442020, створеним 18.12.2020 за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 №1051: санітарно-захисна зона навколо об`єкта 0, 0495 га, безстроково. Вказаний об`єкт нерухомого майна належить ФГ «Арніка» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Решетилівською селищною радою Полтавської області 25.12.2008, право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» 25.12.2008, реєстраційний номер: 25946980. Продаж об`єкту нерухомого майна вчиняється за ціною 69 500,00 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) з ПДВ, які покупець повністю платив продавцю до підписання договору. Балансова вартість нежитлової будівлі становить 140 000,00 (сто сорок тисяч 00 копійок), без ПДВ, згідно довідки №01-14 від 12.03.2021, виданої ФГ «Арніка». Оціночна вартість нежитлової будівлі становить 140 000,00 (сто сорок тисяч 00 копійок) згідно зі звітом про оцінку майна, виконаним ТОВ «Бюро Полекс» станом на 02.03.2021. Придбання вказаної нежитлової будівлі за цим договором вчиняєтеся за письмовою заявою дружини покупця, [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. 04.03.2021 за реєстровим №359. Відповідно до частин 1, 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Отже, з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 914/1201/19). З урахуванням наведених законодавчих норм, завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Разом із цим, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність в особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 911/1330/17). Обґрунтовуючи звернення із цим позовом до суду загальної юрисдикції, позивач послався на ч.2 ст.21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт індивідуальної дії, якщо він суперечить актам цивільного законодавства України та порушує цивільні права і обов`язки. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він є учасником (власником) СТОВ «Хлібороб», та як засновник має право одержувати частину прибутку товариства у вигляді дивідендів. 04.10.2019 він повідомлений директором СТОВ «Хлібороб» про те, що майно, яке перебуває у володінні товариства, та яким воно використовується у виробництві, було оформлено на ФГ «Арніка» без будь-яких правових підстав. Вважає, що оскаржуваними рішеннями індивідуальної дії публічні органи влади втрутились в його право учасника отримувати прибуток, як дивіденди, від прибутку у господарській діяльності товариства, від використання спірних нежитлових будівель та споруд, які перебувають на балансі підприємства, проте незаконно вибуло з володіння СТОВ "ХЛІБОРОБ". При цьому позивач зауважував, що зазначене майно було набуто СТОВ "ХЛІБОРОБ" у власність як правонаступником КСП ім. Енгельса внаслідок проведення розпаювання майна колишніх членів КСП. Правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Відносини між товариством і його учасниками (акціонерами) щодо виконання ними своїх обов`язків врегульовані насамперед ЦК України, ГК України, Законом України «Про господарські товариства і додатковою відповідальністю» і внутрішніми (корпоративними) локальними нормами статутів конкретних товариств. Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки. Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Відповідно до ст. 88 ГК України в контексті з положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов`язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо. Учасники товариства мають також інші права, передбачені цим кодексом, іншими законами та установчими документами товариства. Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди) (п. 2 ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України). Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю, в тому числі порядок їх діяльності, права та обов`язки їх учасників, визначено Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Згідно зі статтею 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право, зокрема брати участь у розподілі прибутку товариства. Статтею 26 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначений порядок виплати дивідендів учасникам товариства. Так, відповідно до частин 1-4 вказаної статті виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства (як частина балансового прибутку підприємства, що лишається в його розпорядженні після сплати податків, зборів й інших обов`язкових платежів (за даними бухгалтерського обліку)особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток. Товариство виплачує дивіденди грошовими коштами, якщо інше не встановлено одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом. Статтею 27 цього Закону визначені випадки обмеження виплати дивідендів, а саме: товариство не має права приймати рішення про виплату дивідендів або виплачувати дивіденди, якщо: 1) товариство не здійснило розрахунків з учасниками товариства у зв`язку із припиненням їх участі у товаристві або з правонаступниками учасників товариства відповідно до цього Закону; 2) майна товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, строк виконання яких настав, або буде недостатньо внаслідок прийняття рішення про виплату дивідендів чи здійснення виплати. Статутом товариства можуть додатково передбачатися інші умови, за яких загальні збори учасників не можуть приймати рішення про виплату дивідендів чи за яких дивіденди не можуть виплачуватися. Товариство не має права виплачувати дивіденди учаснику, який повністю або частково не вніс свій вклад. Пунктом 12 частини 2 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів належить до компетенції загальних зборів учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 31 цього Закону річні загальні збори учасників обов`язково скликаються щорічно протягом шести місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. До порядку денного річних загальних зборів учасників обов`язково вносяться питання про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір. Згідно з приписами ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів. Пунктом 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону передбачено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Відповідно до статті 15 вказаного Закону прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання. Відповідно до норм п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», встановлено, що господарським судам слід виходити з того, що у разі коли законом передбачено прийняття рішення з того чи іншого питання виключно загальними зборами, ці повноваження не можуть відповідно до статуту юридичної особи бути надані або делеговані іншим органам цієї особи. Господарські суди також не можуть приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, у тому числі про внесення змін до установчих документів юридичної особи, включення особи до складу наглядової ради юридичної особи тощо. За приписами ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів), пропорційне частці кожного з учасників, мають особи, які є учасниками товариства на початку строку виплати дивідендів. Зі змісту п.4.2.3. Статуту вбачається, що учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку Товариства та за рішеннями вищого органу Товариства одержувати його відповідну частину у вигляді дивідендів. Відповідно до п.6.2. Статуту вищим органом управління є збори учасників товариства, в яких беруть участь учасники або призначені ними представники. Пунктом 6.3.5. визначено, що виключно до компетенції загальних зборів учасників належать затвердження річних звітів про результати господарсько - фінансової діяльності і балансу товариства, звітів та висновків Ревізійної комісії по річних звітах та балансах, порядку розподілу та визначення порядку покриття збитків товариства, включаючи його філії, дочірні підприємства та представництва. Згідно п.7.10. Статуту основними узагальнюючим показником фінансових результатів господарської діяльності є прибуток. Товариство самостійно розпоряджається прибутком, одержаним від господарської діяльності, після сплати податків в державний бюджет та інших обов`язкових відрахувань згідно із чинним законодавством. Частина прибутку, яка залишається в розпорядженні Товариства, розподіляється між учасниками пропорційно їх часткам у статутному капіталі Товариства в порядку і на умовах, передбачених загальними зборами учасників Товариства. В п.7.12. Статуту визначено, що фонд сплати дивідендів створюється за рахунок прибутку, що залишається в розпорядженні товариства. Розмір планової та нарахованої за фінансовий рік, що завершився, суми цього фонду встановлюються рішеннями загальних зборів учасників. Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний: 1) з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову);2)наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №912/1856/16 та справі № 910/11511/18 від 14.05.2019. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Так, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх порушених прав саме на отримання дивідендів, у зв`язку з чим просив суд скасувати правоустановчі документи, якими встановлено право власності ФГ «Арніка» на спірне майно. Представник позивача неодноразово наголошував у судових засіданнях, що відбулось порушення майнового права позивача саме на дивіденди, обґрунтовуючи це тим, що розмір дивідендів завжди зменшується коли актив вибуває з балансу товариства, що це загальновідомий факт, який не потребує окремого доказування. У зв`язку з тим, що спірне майно вибуло з володіння СТОВ «Хлібороб», були порушені саме майнові права на дивіденди [PERSON] - як засновника і учасника Товариства. Разом тим, заявляючи як підставу позову недоотриманих дивідендів, позовної вимоги про стягнення конкретного розміру невиплачених дивідендів позивачем не заявлено. Як пояснив суду представник позивача, [PERSON] не була заявлено вимогу про виплату недоплачених дивідендів з тих міркувань, що вона є передчасною, наразі позивач хоче повернути вибуле майно у власність СТОВ «Хлібороб» і саме такий спосіб захисту обрав, оскільки на його думку саме скасування правоустановчих документів ФГ «Арніка» на спірне майно призведе до відновлення його порушених прав на недоотримання дивідендів. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що СТОВ «Хлібороб» створювався фонд для виплати дивідендів, загальними зборами визначався розмір дивідендів окремо для кожного учасника відповідно до внесеного статутного капіталу, що це затверджувалось відповідним рішенням зборів, та передавалась до фінансового відділу на виконання. Не надано жодних доказів того, що взагалі [PERSON] виплачувались дивіденди до 2019 року, підтвердження зменшення розміру дивідендів та відповідні розрахунки сум. Пунктом 12 частини 2 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів належить до компетенції загальних зборів учасників. Згідно зі статтею 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Відповідно до статті 15 вказаного Закону прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання. Таким чином у разі коли законом передбачено прийняття рішення з того чи іншого питання виключно загальними зборами, ці повноваження не можуть відповідно до статуту юридичної особи бути надані або делеговані іншим органам цієї особи. Затвердження річних результатів діяльності юридичної особи, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції загальних зборів. Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. Прийняття судом рішення стосовно спрямування прибутку (частини прибутку) юридичної особи на виплату дивідендів виходить за межі компетенції суду. Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру (учаснику) відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами. Сплата акціонеру (учаснику) дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Суду не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що СТОВ "ХЛІБОРОБ" у 2019 році мали прибуток, відповідно було створено фонд сплати дивідендів створений за рахунок прибутку, що залишився в розпорядженні товариства і частина прибутку, яка залишилася в розпорядженні Товариства, була розподілена між учасниками пропорційно їх часткам у статутному капіталі Товариства в порядку і на умовах, передбачених загальними зборами учасників Товариства. Так само не надано доказів, розмір статутного капіталу СТОВ "ХЛІБОРОБ" у 2019 році зменшився. Окрім того, позивачем не обґрунтовано та не надано доказів, що при використанні спірного майна товариство отримувало чистий прибуток та у якому розмірі. Також суд звертає увагу на те, що жодних вимог до товариства позивачем, як його учасником, про стягнення дивідендів, не заявлено. Так само, позивачем не надано доказів, що питання щодо виплати йому, як учаснику товариства, дивідендів взагалі вирішувалося загальними зборами учасників, та цими зборами було встановлено неможливість виплати дивідендів за рахунок чистого прибутку в тому числі за рахунок використання спірного майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами порушення його майнового права в частині не отримання дивідендів внаслідок невикористання спірного майна від використання якого товариство мало стабільний чистий прибуток. При цьому, судом встановлено, що фактично пред`явлення цього позову [PERSON] , як учасником СТОВ "Хлібороб" направлено на захист права власності СТОВ "Хлібороб" на спірне нерухоме майно. Як вбачається із п.3.2. Статуту Товариство може від свого імені укладати угоди, набувати майнових та особистих прав, надавати та отримувати фінансову допомогу згідно з чинним законодавством, нести відповідальність по власним зобов`язанням, виступати позивачем і відповідачем у суді, господарському та третейському суді. Директор Товариства без довіреності діє від імені Товариства, представляє його в усіх установах, підприємствах та організаціях як в Україні так і за кордоном (п. 6.16.5 Статуту). Як вбачається зі змісту п.1.4. Статуту [PERSON] на дату затвердження нової редакції Статуту являвся учасником та власником товариства разом із [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом встановлено, що згідно Статуту право здійснювати дії від імені Товариства та представляти його інтереси належить саме директору Товариства, в нашому випадку [PERSON] не являється директором, а є власником та учасником даного Товариства. Відповідно до п. 6.3.19 Статуту до виключної компетенції загальних зборів учасників належить вирішення будь яких питань, пов`язаних з діяльністю Товариства, вирішення яких не віднесено цим статутом до виключної компетенції директора або ревізійної комісії. Згідно із п. 6.4 Статуту загальні збори учасників Товариства можуть приймати до свого розгляду будь-яке питання, що відноситься до компетенції учасників або посадових осіб Товариства. Судом встановлено, що зборами учасників Товариства не вирішувалось питання надання повноважень [PERSON] на вчинення таких дій, як то передбачено статутом. Майно Товариства складається з основних фондів і оборотних коштів, а також інших цінностей, вартість яких відображається в самостійному балансі Товариства (п.3.5 Статуту). Товариство самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому майном і майновими правами відповідно до мети своєї діяльності (п.3.6 Статуту). Учасники не мають відокремлених прав на майно Товариства (п.3.12 Статуту). [PERSON] звернувся до суду у власних інтересах. Разом з тим, як вбачається із Статуту нерухоме майно належить Товариству, а не конкретному учаснику. Тобто, у разі порушення прав на нерухоме майно, їх захист належить до компетенції саме господарського товариства, оскільки такі права належать саме товариству, як юридичній особі, а не позивачу, як фізичній особі учаснику товариства. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов подано неповноважною особою - [PERSON] , як фізичною особою, учасником СТОВ «Хлібороб». Окрім того, матеріали справи містять докази того, що СТОВ "ХЛІБОРОБ" починаючи з 2012 року намагалося оскаржити неодноразово рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 №248 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво серії [NUMBER] про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008 та рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» від 25.12.2008 №25946980 про реєстрацію права власності, видані на вказану будівлю ФГ «Арніка»; рішення Решетилівської селищної ради від 24.12.2008 №228 про оформлення права власності за ФГ «Арніка» на комплекс за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.12.2008 серії [NUMBER] та рішення КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» про реєстрацію права власності від 25.12.2008 №25946827, видані на вказаний комплекс ФГ «Арніка». Судами господарської та адміністративної юрисдикції позовні заяви СТОВ «Хлібороб» залишалися без розгляду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, зазначається, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і поясненнях однієї зі сторін. Верховний Суд послідовно у своїй практиці відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Підсумовуючи викладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх недоведеністю. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої послідовної позиції дотримується Верховний Суд (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, у справі № 522/2110/15-ц від 05.12.2018). Отже, щодо заяви представника відповідача - адвоката Панченко О.О. про застосування строку позовної давності, то суд не надає їй оцінку з огляду на те, що прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed