Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

позивач звернулась з позовом до Львівської міської ради, з участю третьої особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся по татовій лінії [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно: двохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , рухоме майно: меблі та речі в квартирі. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом. Спадкоємцем за законом є [PERSON] , [INFO] , який не заявляє права на спадщину. 01.07.2022 року вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Р.Т. 19.04.2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислава Євгенійовича з проханням перевірити в реєстрі чи відкрита спадкова справа, однак останній повідомив, що спадкової справи на ім`я [PERSON] немає в реєстрі та повідомив, що нотаріус Гусак Р.Т. не надає нотаріальних послуг та відсутній в реєстрі діючих нотаріусів Міністерства юстиції України. У зв`язку з цими обставинами нею було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача у вирішення спору поклався на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. подав 11.10.2023 року на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог позивачки. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] про що складено актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.06.1976 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.1949 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з заповітом від 07.12.2000 року, який зареєстровано в реєстрі за №2-3983, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: «все моє майно, яке буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 27.09.1995 року, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів, який зареєстровано за №688, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. у своїй заяві від 11.10.2023 року підтвердив, що справді 01.07.2020 року до нього звернулась [PERSON] за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . Заяву про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] він прийняв, але вчасно в реєстрі спадкових справ не зареєстрував. Пізніше в нього була зупинена нотаріальна діяльність і по даний час не відновлена. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. За правилами ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Отже, враховуючи психоемоційний стан позивача, у зв`язку з тим що на протязі короткого періоду часу померла її близька родичка, а також те що вона звернулась 01.07.2022 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак така не була зареєстрована в реєстрі з причин, які не залежали від неї, сд приходить до висновку, що причини пропуску строку на прийняття спадщини наведені позивачем є поважними. Зважаючи на дану обставину, суд визнає поважним пропуск позивачем строку для прийняття спадщини. Беручи до уваги, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини сталося з поважної причини, суд вважає, що їй необхідно визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, суд дійшов висновків, що позов підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до вимогст.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 гривень, які документально підтверджені.

Outcome: approved