Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство «ОТП БАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29.04.2021 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2036284446, за умовами якого позичальник надав в користування відповідачу грошові кошти в загальному розмірі: 72\~152, 00 гривень. Представник зазначає, що 21.10.2022 року між первісним кредитором та ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого новий кредитор набув право вимоги до відповідача на суму 108\~825, 47 гривень за кредитним договором № 2036284446 від 29.04.2021 року. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованості по кредитному договору суму боргу у розмірі: 108\~825, 47 гривень, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача до суду не з`явився, разом з цим, прохальна частини позовної заяви містить в собі (п.5) заяву позивача щодо можливості розгляду справи у відсутність сторони позивача, де, представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.3). Крім іншого, на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Романенко М.Е. щодо розгляду справи за відсутності сторони позивача (а.с.48). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місце реєстрації, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.4546; 52-53). Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судові повістки надсилаються - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до суду не з`явився, згідно поштового повідомлення (а.с.51), третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернувся з клопотанням про слухання справи за його відсутності, відповідач та третя особа про час та місце слухання справи повідомлені, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, не встановлено. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерне товариство «ОТП БАНК» та відповідачем у справі [PERSON] 29.04.2021 року було укладено кредитний договір № 2036284446 за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі: 72\~152, 00 гривень (а.с.4-7). Судом встановлено, що відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту та відповідачем було підписано графік погашення кредиту (а.с.9-11). Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] підписав Анкету-Заяву на отримання кредиту (а.с.12-13). Відповідно до виписки по особовому рахунку з 29.04.201 року по 21.10.2022 рік, вбачається, що відповідач здійснював частково погашення заборгованості (а.с.17-18). На підтвердження заборгованості по кредитному договору, судом досліджується розрахунок заборгованості за кредитним договором згідно якого заборгованість за кредитним договором становить: 108\~825, 47 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту 71\~364, 07 гривень; заборгованості по відсоткам 37, 461, 40 гривень (а.с.19). Щодо пред`явлення позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», судом досліджується Договір факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, за умовами якого первісний кредитор Акціонерне товариство «ОТП БАНК» передав, а фактор Новий кредитор прийняв право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору Факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, до Нового кредитора зокрема, перейшло й право вимоги за кредитним договором №2036284446, з яким загальна сума заборгованості становить 108\~825, 47 гривень (а.с.24). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач у справі є належним кредитором за кредитним договором № 2036284446 від 29.04.2021 року, матеріалами справи підтверджені наявність та розмір заборгованості, обставини надання кредиту, підтверджено факт відступлення вимог за кредитним договором. Відповідач у справі, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або її погашення, не надав жодних заяв клопотань щодо спростування позовних вимог тощо. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору №16836-05/2021 у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договором кредиту, відповідач порушив умови Договору в односторонньому порядку, не відреагувала на досудову вимогу про погашення заборгованості за договором від 29.04.2021 року. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно договору про надання правової допомоги № 18/23 від 20.02.2023 року сторони погодили розмір винагороди, яка визначена детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та відповідно яка становить 10 000 гривень, та актом про підтвердження факту надання правничої допомоги (а.с.29-34) Відповідно до\~запровадженого принцип\~співмірності витрат\~на оплату\~послуг адвоката.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас під\~час вирішення\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Враховуючи, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвоката на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт у суді, ціною позову та значенням справи для сторін, суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат у розмірі: 10 000 гривень на оплату послуг є таким, що відповідає принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а відтак дані вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~684,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved