Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Адвокат Крижов М.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача відповідно до судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 17.04.2020 року, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначено, що згідно судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира від 17.04.2020 року, з [PERSON] стягнуто на користь користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в добровільному порядку судовий наказ не виконував, у зв`язку з чим вживались заходи примусового виконання відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача зауважує, що [PERSON] стало відомо, що з березня 2023 року відповідач є військовслужбовцем військової частини [NUMBER] , має стабільний дохід та отримує заробітну плату у розмірі 40 000,00 грн щомісячно. Адвокат зазначає, що у відповідача суттєво змінився матеріальний стан, оскільки на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, яке було ухвалено 17.04.2020 року, відповідач не працював та не мав постійного доходу. Також позивач вказує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, витрати на утримання доньки суттєво зросли. Розмір аліментів в сумі 1416,50 грн є недостатнім для забезпечення дитині достатнього життєвого рівня. Позивач на даний час не працює, у зв`язку з чим не має можливості забезпечити дитині нормальні умови для фізичного та духовного розвитку. На думку представника позивача Крижова М.О. , наведені обставини свідчать про необхідність зміни розміру та способу присудження аліментів, які стягуються з відповідача за судовим наказом від 17.04.2020 року. Крім того у позовній заяві вказано, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді від 13.07.2023 року дану позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Головного управління Державної податкової служби України в Житомирській області відомості про розмір доходів [PERSON] , РНКПО [NUMBER] , які він отримував за період з 01.01.2020 р. по 10.07.2023 р. 31.07.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 19.07.2023 р. Головне управління Державної податкової служби України в Житомирській області направило відомості про доходи відповідача (а.с.32 -34). Ухвалою суду від 23.10.2023 р. задоволено клопотання представника позивача адвоката Крижова М.О., витребувано з військової частини [NUMBER] відомості про розмір доходів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.03.2023 року по час надання відповіді. 30.10.2023 р. адвокат Крижов М.О. долучив до матеріалів справи довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які отримує [PERSON] (а.с.47). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача, були отримані ним 29.07.2023 року, про що свідчить зміст поштового повідомлення про вручення (а.с.29). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира 17.04.2020 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Відповідно до постанови державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.05.2023 р. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання судового наказу №295/3980/20, виданного 06.07.2020 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с.8). Зі змісту даних з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела та суми доходів, вбачається , що в період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року [PERSON] неодноразово змінював місце роботи, мав нестабільний дохід невеликого розміру (а.с. 8). Згідно довідки Військової частини [NUMBER] № 43 від 16.10.2023 р. [PERSON] є солдатом Військової частини [NUMBER] , розмір його доходів за період з 01.03.2022 р. по 30.09.2023 р. склав 82417,60 грн (а.с.47). ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, мотиви та оцінка суду Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтею 15 Цивільного кодексу Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1,2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сукупний аналіз викладених вище норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є наявність інших обставин, передбачених вимогами Сімійного кодексу України, та зміна обставин, які стали підставою для присудження аліментів. Суд вважає, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для зміни розміру аліментів повинен надаватись сукупний аналіз положенням ст.ст. 180-181 СК України, які є підставами для визначення розміру аліментів, і, виходячи з конкретних фактичних обставин вирішувати питання про наявність або відсутність правових підстав для зміни розміру аліментів. Нормами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зазначений правовий висновок є послідовним і незмінним, підтриманий в судових рішеннях Верховного Суду. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері,батька дитини та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 р. у справі №444/2619/16-ц; від 18.09.2019 р. у справі №127/12177/17-ц. Відповідно достатті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Наявні у справі докази, а саме відомості про доходи відповідача [PERSON] , свідчать про наявність у платника аліментів на даний час постійного місця роботи та регулярного доходу, що дає підстави для присудження з нього аліментів у частці від такого доходу, а не у твердій грошовій сумі. При вирішенні спору суд бере до уваги, що у відповідача суттєво змінився матеріальний стан, на даний час він проходить військову службу, отримує стабільний заробіток, аліменти, які стягуються у твердій грошовій сумі, були визначені судом у 2020 році, наразі, виходячи із загальновідомих ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, є недостатніми для забезпечення дитині достатнього життєвого рівня. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання своєї дитини, суд вважає за можливе позов задоволити частково та змінити спосіб і розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , з твердої грошової сумиі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси відповідача. Враховуючи розмір заробітку відповідача, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку будуть достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. VI. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом в частині зміни способу і розміру стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved