Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Самчук А.М., звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт проживання в [ADDRESS] , однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з січня 2015 року до дня його смерті. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок. Представник заявника вказує, що з рідних людей спадкодавця лишилась лише [PERSON] , тобто заявниця. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулась з заявою до нотаріуса. Однак, 27 квітня 2023 року постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневича Олександра Анатолійовича заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини з спадкодавцем. Також з вказаної постанови вбачається, що заповіт померлим не складався. Представник заявниці зазначає, що померлий [PERSON] у 2007 році познайомився з мамою заявниці - [PERSON] , яка йому дуже сподобалась, проте серйозні відносини у них не склалися. Проте, [PERSON] не залишив Україну та продовжив проживати у місті Берестечко, а сім`я [PERSON] була для нього найближчими людьми в Україні, а сама [PERSON] стала йому за доньку. У тому ж 2007 році був придбаний житловий будинок у [ADDRESS] . З купівлею цього будинку повністю допомагала родина [PERSON] . Також представник заявниці в заяві вказує, що на початку 2015 року мати заявниці розпочала постійно виїжджати на заробітки в Польщу. Спадкодавець запропонував [PERSON] проживати у своєму будинку, оскільки йому вже було 73 роки, він потребував постійного стороннього догляду, оскільки хворів на цукровий діабет та мав проблеми з серцем. [PERSON] просив її приглядати за ним, бути йому за рідну людину. Також він проводив оплату поточних витрат, за його кошти купувалися продукти харчування, одяг, сплачувались комунальні послуги тощо. У 2022 році [PERSON] наполягав на реєстрацію місця проживання заявниці з собою, оскільки вважав, що таким чином вирішиться питання спадкування належного йому майна. Постійно говорив, про те, що необхідно скласти заповіт на [PERSON] , але вже після того як знайде інше житло, оскільки цей будинок, був у вкрай незадовільному стані для проживання. Для проведення усіх необхідних юридичних дій 01 вересня 2021 року було нотаріально посвідчено довіреність на [PERSON] . Остання весь час проживала з [PERSON] , купувала усе необхідне для проживання, оплачувала всі рахунки, а після того як вона стала заробляти кошти утримання будинку проводилося порівну. Представник заявниці вказує, що більшу частину коштів брав на себе [PERSON], однак велика частина заробітку також витрачалась на ліки. Похороном спадкодавця також займалась заявниця самостійно. З огляду на наведене, представник заявниці просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01 червня 2023 року заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 05 червня 2023 року на виконання вимог ухвали судді від 01 червня 2023 року представник заявниці подав уточнену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 06 червня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2022 року від Горохівської державної нотаріальної контори витребувано витяг зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця - належним чином завіреної її копії. Також витребувано від Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області довідку про склад сім`ї та останнє місце проживання [PERSON] , [INFO] , та осіб, які фактично проживали з ним на день смерті - [INFO] . Також витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , за період з січня 2015 року по 04 червня 2022 року. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року повторно витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, та [PERSON] , [INFO] , громадянином Сполучених Штатів Америки, за період з січня 2015 року по [INFO] . Також повторно витребувано від Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області довідку про склад сім`ї та останнє місце проживання [PERSON] , [INFO] , та осіб, які фактично проживали з ним на день смерті - [INFO] . Також витребувано від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневича Олександра Анатолійовича копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , дата заведення: 07 березня 2023 року №8/2023. Заявниця [PERSON] та її представник Самчук А.М. в судовому засіданні заяву підтримали повністю із підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні 04.10.2023 р. підтвердила, що з 2015 року стала проживати з [PERSON] в його будинку. Останній хворів та потребував сторонньої допомоги. Разом вони вели спільний побут, здійснювали ремонт житлового будинку, купували різні речі. Пояснила, що кошти в сім`ї в них завжди були спільні. Вказала, що [PERSON] сприймав її як власну дочку. Представник заінтересованої особи, Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак міський голова подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ради, при вирішенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю покладався на розсуд суду. Жодних заперечень щодо встановлення даного юридичного факту не висловив. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в місті Горохів Луцького району Волинської області помер [PERSON] , про що 07 червня 2022 року Берестечківською міською радою складено відповідний актовий запис №72 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Довідкою Берестечківської міської ради від 12 вересня 2023 року №246 встановлено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою також зареєстрована гр. [PERSON] , [INFO] , з 26 січня 2022 року по даний час. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26 січня 2022 року . Факт прописки за однією адресою [PERSON] з 14 червня 2016 року та [PERSON] з 25 січня 2022 року підтверджується також записами в Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Волошиним С.А. і зареєстрованим в реєстрі за №2515 (а. с. 13-14). Належність на праві власності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із матеріалів спадкової справи №8/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 03 березня 2023 року заявниця [PERSON] подала приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Красневичу О.А. заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . На підставі поданої заяви нотаріусом зареєстровано спадкову справу. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) №73852524 від 07 вересня 2023 року підтверджується, що спадкодавцем [PERSON] заповіт не посвідчувався. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не звертались. 27 квітня 2022 року представник заявниці [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневича О.А із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Красневич О.А. від 27 квітня 2023 року №82/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність документів, які підтверджують родинні чи інші відносини зі спадкодавцем та запропоновано останній звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, за вказаних обставин, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після смерті спадкодавця, а тому звернулась до суду з даною заявою. При прийнятті рішення суд врахував наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2 п. 2, п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] проживав з 2007 року за адресою: [ADDRESS] , був самотньою людиною, дітей не мав. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно [PERSON] судом не встановлено. З 2022 року заявниця була зареєстрована за місцем постійного проживання спадкодавця. Суд також вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2015 року, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, у них був спільний бюджет, приймали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт. Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, товарними чеками про купівлю майна для спільного користування (бойлера, пилососа, ноутбука), квитанціями про оплату житлового-комунальних послуг (як станом на час спільного проживання, так і після смерті спадкодавця). Факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останнього, підтверджуються також показами свідків. Так, Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає в місті Берестечко з 1966 року. Був сусідом [PERSON] , неодноразово був в нього в гостях, однак постійно з ним не спілкувався, оскільки не знає англійської мови. [PERSON] проживав в [ADDRESS] , проживав багато років, з якого точно року не пам`ятає. Померлий проживав в будинку разом з [PERSON] , вели домашнє господарство, постійно проводили ремонтні роботи в будинку. З якого точно року [PERSON] проживала з померлим не пам`ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] у 2007 році приїхав в місті Берестечко. Познайомилася з ним. Згодом [PERSON] купив собі житловий будинок. Вони проживали поруч й допомагали чим могли. Проживали фактично як одна родина. Вказала, що з 2015 року почала їздити за кордон на роботу і [PERSON] запропонував їй, щоб [PERSON] проживала разом з ним, а він мав опікуватися нею. [PERSON] погодилася і з 2015 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом. [PERSON] сприймав [PERSON] як свою дитину. Під час спільного проживання вони вели спільний побут, робили ремонт в житловому будинку, сплачували комунальні послуги, доглядали за садком. [PERSON] допомагала їм коштами, згодом [PERSON] працевлаштувалася і витрачала вже свої кошти. Також показала, що [PERSON] постійно хворів у зв`язку з чим [PERSON] його доглядала. Зазначила, що за відсутності [PERSON] догляд за [PERSON] здійснювала вона. На даний час за даним житловим будинком також доглядає вона. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є подругою мами заявниці [PERSON] . [PERSON] приїхав в місто Берестечко у 2007 році. Проживав в [ADDRESS] . [PERSON] була в нього в гостях. Зазначила, що заявниця проживала разом [PERSON] в його житловому будинку близько 10 років. Мама заявниці проживала в себе вдома в селі Старики. В даному житловому будинку вони постійно робили ремонти, зокрема, декілька разів робили ремонт ванної кімнаті, клали бруківку. Показала, що комунальні послуги оплачував [PERSON] . Останній сприймав [PERSON] як свою рідну дочку, допомагав їй сплачувати за навчання. Об`єктивних підстав ставити під сумнів покази даних свідків у суду не має. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] і не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно. За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виснує про наявність між заявником [PERSON] та [PERSON] відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам сім`ї, а тому вважає, що заяву необхідно задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявницею при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а. с. 1). Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявницею [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved