Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

19.05.2023 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно в сумі 55000,00 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 25.02.2006 р. вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 16.08.2013 р. було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 22.07.2013 р. між позивачкою та відповідачем укладено шлюбний договір, згідно умов якого у випадку розірвання шлюбу той з подружжя, який буде проживати окремо від дитини [PERSON] , [INFO] , та/або інших дітей, які можуть народитися у подружжя під час шлюбу, зобов`язується щомісячно сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття у розмірі не менше ніж 5000,00 грн. на кожну дитину, але у будь-якому випадку не менше встановленого законодавством мінімуму. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо від позивачки та дитини. Посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за шлюбним договором та не сплачує аліменти на утримання дитини у погоджені цим договором розмірі і строки, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 19.05.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 25.02.2006 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.08.2013 р. було розірвано на підставі рішення суду, при цьому від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2013 р. в справі № 333/3024/13-ц. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою, проти чого сторона відповідача не заперечувала. 22.07.2013р. між позивачкою та відповідачем укладено шлюбний договір, згідно умов якого у випадку розірвання шлюбу той з подружжя, який буде проживати окремо від дитини [PERSON] , [INFO] , та/або інших дітей, які можуть народитися у подружжя під час шлюбу, зобов`язується щомісячно сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття у розмірі не менше ніж 5000,00 грн. на кожну дитину, але у будь-якому випадку не менше встановленого законодавством мінімуму. Шлюбний договір на даний час є чинним. Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Так, посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе за шлюбним договором зобов`язань зі сплати аліментів на утримання дитини, позивачка звернулась до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису та стягнення аліментів на його підставі, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою від 20.09.2021 р. З метою оскарження постанови приватного нотаріуса позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, однак рішенням Жовтневого районного суду м.Запоряжжя від 17.02.2022р. у справі № 331/6292/21 їй було відмовлено в задоволенні позову. Положеннями статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за шлюбним договором зі сплати аліментів на утримання дитини не виконує, в результаті чого за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно має перед позивачкою заборгованість в сумі 55000,00 грн. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача з приводу виконання ним своїх обов`язків за шлюбним договором щодо утримання дитини, оскільки з наданої розписки від 27.12.2013 р. не вбачається, що грошові кошти у сумі 200000,00 дол. США були передані позивачці саме в рахунок сплати аліментів за шлюбним договором. Крім того, з пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що вказана розписка використовувалась відповідачем під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення боргу для підтвердження зовсім інших обставин. За таких обставин, оскільки між позивачкою та відповідачем було укладено шлюбний договір, однак відповідач взяті на себе за цим договором зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини не виконує, належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно в сумі 55000,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 550,00 грн.

Outcome: approved