Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

У травні 2023 року представник [PERSON] адвокат Євдокимова Ю.В. звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Павлоградської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить суд визначити позивачу додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що позивач - [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 18.04.2023 року звернувся до державного нотаріуса Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] щодо всього її спадкового майна. Проте, відповідно до постанови від 18 квітня 2023 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що строк на подання відповідної заяви тривав з 14 травня 2020 року по 14 листопада 2020 року, а тому ним був пропущений. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, так як були обумовлені карантинними обмеженнями та військовим станом запровадженими в країні. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 07 липня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 03 жовтня 2023 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу за відсутності представника, покладається у вирішенні справи на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу за відсутності представника, покладається у вирішенні справи на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 1972 року міським ЗАГС м. Павлограда Дніпропетровської області. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юрьївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до довідки КП МІРАЦ № 2-185 від 14.04.2023 року про склад та реєстрацію сім`ї, [PERSON] , 1953 року народження, була зареєстрована на день смерті разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 18.04.2023 року звернувся до державного нотаріуса Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] щодо всього її спадкового майна. Проте, відповідно до постанови від 18 квітня 2023 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що строк на подання відповідної заяви тривав з 14 травня 2020 року по 14 листопада 2020 року, а тому ним був пропущений. Крім того, державним нотаріусом Дутчак Ю.С. зазначено, що на підставі заяви [PERSON] , у Другій павлоградській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 131/2023 року до майна померлої; будь-яких інших спадкоємців , які б у встановлений законом строк, заявили про своє право на спадкування після вищевказаної померлої, крім заявника [PERSON] , не має; будь-як заповіти, посвідчені від імені вищевказаної померлої, не були надані нотаріусу. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. При визначенні кінцевого дня строку слід ураховувати, що правила частини п`ятої статті 254 ЦК України поширюються на будь-які сфери цивільно-правового регулювання і стосуються будь-яких суб`єктів цивільних правовідносин. Тому коли останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (див. постанову постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Дані висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №554/356/21 від 22 березня 2023 року. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Як вбачається з позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на такі поважні причини, як запровадження в країні карантинних обмежень, внаслідок гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з березня 2020 року, а також початком з 24.02.2022 року воєнного стану в Україні, який на даний час триває. Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб, а саме, було обмежено рух громадського транспорту, пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), об`єктивно створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21), а також подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено. Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ,\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану станом на день розгляду позову продовжена. Згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови КМУ № 164 суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК, а тому не підлягає застосуванню. Зазначеного висновку також дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 25.01.2023 по справі №676/47/21. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує такі обставини, як введення карантинних обмежень, так і запровадження на території України воєнного стану, що об`єктивно створювали перешкоди позивачу у реалізації його спадкових прав. Суд наголошує, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Враховуючи встановлені обставини справи, а також наведені позивачем причини несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, які свідчать про наявність об`єктивних та істотних труднощів у питанні подання заяви про прийняття спадщини, суд, з урахуванням захисту інтересів позивача у реалізації прав на спадкування за законом, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved