Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

04.09.2023 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить розділити між ними майно, набуте у шлюбі, виділивши їй у власність 1/3 частину житлового будинку (літ.А), загальною площею 121,5 кв.м., житловою площею 51,7 кв.м., з житловою добудовою (літ. А1), з житловою добудовою (літ. А2), погрібом (літ. а2), прибудовою (літ. а3), прибудовою (літ. а4), прибудовою (літ. а5), вбиральнею (літ. Д), сараями (літ. З,К,М), погрібом з шиєю (літ. Л., л), вбиральнею (літ. Н), ґанком (№5), криницею (№4), вимощенням (І), підпірною стінкою (№ІІ), огорожею (№1), воротами з хвірткою (№ 2,3), огорожею (№6), огорожею (№7), розташованого в [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0539 га, кадастровий номер 5120610100:02:006:0369, розташована в [ADDRESS] , а відповідачу залишити у власності автомобіль марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.05.1995 року вона з відповідачем уклали шлюб. В період шлюбу вони придбали 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 5120610100:02:006:0369, розташована в [ADDRESS] , а також автомобіль марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] . Під час оформлення права власності на вказане майно їх власником був зазначений відповідач. З часом сімейні відносини між ними погіршилися, виникли розбіжності у поглядах на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згоди щодо поділу спільного сумісного майна між ними не досягнуто, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про визнання позову та клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.05.1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Балтського району Одеської області (актовий запис № 56). Згідно договору купівлі-продажу, технічного паспорту, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] належить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями, та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0539 га, кадастровий номер 5120610100:02:006:0369, розташовані в [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . До спірних правовідносин щодо поділу 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівляминеобхідно застосовувати норми КпШС України, оскільки СК України введений в дію 1 січня 2004 року і зворотної сили не має, а спірна 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м. придбана подружжям 30.01.1997 року. Враховуючи те, що подружжям спірне майно було придбано в період шлюбу та до набрання чинності СК України, застосуванню підлягають ст. ст. 22, 28 КпШС України. Згідно зі ст. 22 КпШСмайно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до вимогст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Суд встановив, що 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями розташована на земельній ділянці площею 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] набуті [PERSON] у власність на підставі чинного договору купівлі-продажу від 30.01.1997 року, укладеного під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, і що така 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями не є особистою власністю [PERSON] в контексті норм ст. 24 КпШС України. Встановивши наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що спірна 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлямиє об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Що стосується правовідносин щодо поділу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0539 га, кадастровий номер 5120610100:02:006:0369, розташована в [ADDRESS] , та автомобіля марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] , то застосовуються норми СК України, оскільки вказана земельна ділянка приватизована 12.12.2013 року, а автомобіль придбаний 14.07.2008 року. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). За змістом ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічне положення закріплене в ч. 2 ст. 372 ЦК України. Згідно з ч. 1ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сторони дійшли згоди, 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0539 га, кадастровий номер 5120610100:02:006:0369, розташовані в [ADDRESS] , переходить у власність позивача, а автомобіль марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] - відповідачу. Враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ-21114, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (рама) [NUMBER] , [NUMBER] і так перебуває у власності відповідача, суд не вбачає підстав для визнання на нього права власності за відповідачам, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial