Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У вересні 2023 року позивач ПАТ «ПРОСТО-страхування»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19.07.2021 між ПАТ «ПРОСТО-страхування»та [PERSON] було укладено договір страхування PVP.S №2102491 майнових інтересів власника автомбіля «Suzuki SWIFT» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.06.2022 в м. Києві на просп. С. Бандери сталася ДТП за участю транспортного засобу «KIA RIO» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахованого транспортного засобу «Suzuki SWIFT» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») від 18.06.2022, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту №03-D/12/46 від 15.02.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki SWIFT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 35 673,84 грн., а відповідно до Висновку/калькуляції № 160259 від 23.06.2022, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki SWIFT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 27 861,69 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 13.07.2022 було складено страховий акт №160259, відповідно до якого страхове відшкодування становить 27 861,69 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 8697 від 13.07.2022, АТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу «Suzuki SWIFT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 27 861,69 гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідачана момент дорожньо- транспортної пригоди була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс», відповідно до Полісу № ЕР207810748, що підтверджується витягом з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно з даним витягомфраншиза становить 2 600,00 гривень. Так, ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» виплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 25 261, 69 грн. Посилаючись на положення ст. 1194 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача різницю між загальною сумою збитку та страховим відшкодуваням, яке сплатило ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс», що становить 2 600,00 грн., оскільки пропозиції щодо добровільної виплати відповідач ігнорує. Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2021 між ПАТ «ПРОСТО-страхування»та [PERSON] було укладено договір страхування PVP.S №2102491 майнових інтересів власника автомбіля «Suzuki SWIFT» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с 5). Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2022 близько 10 год. 35 хв. в м. Києві на просп. С. Бандери, 34-В, сталася ДТП за участю транспортного засобу «KIA RIO» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахованого транспортного засобу «Suzuki SWIFT» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») від 18.06.2022, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а.с. 6-9). Відповідно до Звіту №03-D/12/46 від 15.02.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki SWIFT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 35 673,84 грн. (а.с. 10-16), а відповідно до Висновку/калькуляції № 160259 від 23.06.2022, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki SWIFT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 27 861,69 гривень (а.с. 33-34). Позивач на підставі страхового акту виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 27 861,69 грн. (а.с. 38, 39). Таким чином виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування ПАТ «ПРОСТО-страхування»набув право зворотньої вимоги до страховика винної особи у сумі сплаченого відшкодування, але в межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи. Відтак, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» за полісом № ЕР207810748, 15.09.2022 позивачу на його звернення було виплачено страхове відшкодування в сумі 20 618,08 грн. Крім того, рішенням Господарського суду м. Києві від 29.05.2023 у справі №910/3861/23, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 4 643 грн 61 коп. страхового відшкодування. Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» виплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 25 261, 69 грн. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач просить стягнути суму збитків, які не відшкодовані у сумі 2 600,00 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2 600,00 грн. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду відзив на позов, заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн., а також правова допомога за договором №1 від 02.01.2020 року в сумі 2 000,00 грн. При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та 2 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Outcome: approved