Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,7309 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0068, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач є спадкоємцями за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . На даний час між спадкоємцями виник спір стосовно поділу спадкового майна, що і стало причиною для звернення з даним позовом до суду. 30 жовтня 2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Чайки О.В. до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,7309 га., кадастровий номер:3220682200:03:003:0068, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області. Також просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,7308 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0069, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копіями свідоцтва про народження спадкоємців та матеріалами спадкової справи № 273/2012. [PERSON] та [PERSON] успадкували кожний по 1/2 частці земельної ділянки площею 1,7309 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0068, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, та\~ по 1/2 частці земельної ділянки площею 1,7308 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0069, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, яким Богуславською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2020 року. В липні 2012 року [PERSON] та [PERSON] з метою виготовлення технічної документації із землеустрою для переоформлення та виготовлення державних актів на право власності на вищезазначені земельні ділянки звернулися до ТОВ «ЗЕМПРИВАТЦЕНТР». Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №841690 від 19 жовтня 2012 року, такий видано [PERSON] на земельну ділянку площею 1,7309 га., яка розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220682200:03:003:0068, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-1672 від 24.07.2012 та свідоцтва про право на спадщину за законом\~ №1-1666 від 24.07.2012 року (а.с. 20-23). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №841691 від 19 жовтня 2012 року, такий видано [PERSON] на земельну ділянку площею 1,7308 га., яка розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220682200:03:003:0069, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1-1672 від 24.07.2012 та свідоцтва про право на спадщину за законом\~ №1-1666 від 24.07.2012 року (а.с. 34-37). До державних актів додано додатки, з яких вбачається що право власності на зазначені земельні ділянки є частковим, визначено частки за співвласниками [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9926291612023 від 17.08.2023 право власності на земельну ділянку площею 1,7309 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0068, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області зареєстровано за [PERSON] без визначення часток (а.с. 24-28). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9926291982023 від 17.08.2023 право власності на земельну ділянку площею 1,7308 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0069, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області зареєстровано за [PERSON] без визначення часток (а.с. 38-42). Тобто, відповідач фактично оформив право власності на окремі сформовані земельні ділянки: площею 1,7309 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0068, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 1,7308 га., кадастровий номер: 3220682200:03:003:0069, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області. Отже, як наслідок вбачається порушення права позивача на вільне володіння належними йому частками спірних земельних ділянок. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, за встановлених обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки сторони дійшли згоди про поділ земельних ділянок, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536 гривень 80 коп.

Outcome: approved