Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №8. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 21 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що між сторонами виникали непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, відносини між сторонами зіпсовані, у сторін різні погляди на життя, спільне життя є неможливим. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 09 червня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей виконавчого комітету Люботинської міської ради, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №8, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 21 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Згідно квитанції про сплату №1163557619 від 30 травня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 гривень 60 копійок. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved