Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 02 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (далі ТОВ ««Профіт Файненс») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 33977,55 грн., в тому числі: основної суми заборгованості 13724,12 грн., заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 5760,24 грн., заборгованості по комісії 13482 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 712,24 грн., 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 298,95 грн., а також просив стягнути понесені товариством судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно заяви [PERSON] №002-22807-151113 від 15 листопада 2013 року, між нею та ПАТ «ДельтаБанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в розмірі 16096,08 грн., строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,99% річних та комісії в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно умов договору клієнт зобов`язалась погашати кредитну заборгованість не пізніше 15 числа кожного місяця шляхом зарахування на відкритий банківський рахунок грошових коштів в сумі 1082 грн. у відповідності до графіку платежів. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» укладено договір про відступлення прав вимог за №2253/К, відповідно до умов якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Станом на дату звернення до суду з позовом розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 33977,55 грн. та складається з основної суми заборгованості 13724,12 грн., заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 5760,24 грн., заборгованості по комісії 13482 грн., 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 712,24 грн., 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 298,95 грн., яку просить стягнути з відповідача. Представник позивача ТОВ «Профіт Файненс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила застосувати строк позовної давності. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 06 жовтня 2023 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області залишив позовну заяву без руху та надав позивачу термін для усунення недоліків, оскільки не надано квитанції про сплату судового збору. 11 жовтня 2023 року на виконання ухвали суду від 06 жовтня 2023 року представник позивача надав суду платіжну інструкцію №1097 від 10 жовтня 2023 року про сплату судового збору в сумі 2684 грн. Цього ж дня суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до\~судового розгляду\~по суті\~на 07\~листопада 2023\~року. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами\~виникли зобов`язальні\~правовідносини на\~підставі кредитного\~договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом заповнення позичальником заяви № 002-22807-151113, відповідно до п.п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 якого відповідач отримала кредит у розмірі 16096,08 грн строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49% в місяць від суми кредиту. В суму кредиту входить вартість товару в сумі 15000 грн., страховий платіж, який відповідно до п. 3.5 договору становить 1081,08 грн. та плата за надання довідки в сумі 15 грн., що слідує з інформації (довідки) про кредит, наявної в матеріалах справи. 15 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до банку з заявою, в якій просила здійснити надання їй кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору №002-22807-151113 від 15 листопада 2013 року в сумі 15000 грн. шляхом зарахування їх на рахунок № [NUMBER] з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в АБ «Укргазбанк». Факт перерахування ПАТ «Дельта банк» грошових коштів в розмірі 15000 грн на рахунок відповідача підтверджується випискою з рахунку від 18 листопада 2013 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, відповідач зобов`язала погашати кредитну заборгованість не пізніше 15 числа кожного місяця, шляхом зарахування грошових коштів у сумі 1082 грн. на рахунок відкритий згідно п. 2.7 кредитного договору відповідно до графіку платежів, наведеному в Додатку №1, який є невід`ємною частиною договору. 02 червня 2020 року між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «Профіт Файненс» був укладений Договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до п. 1 якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, а новий кредитор сплачує банку за право вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі. Відповідно до витягу з Додатку №1 до вказаного договору, за п/п 8739 вказана [PERSON] за кредитним договором №002-22807-151113 від 15 листопада 2013 року та загальною сумою заборгованості по договору станом на 02 червня 2020 року 32966,36 грн. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, станом на дату звернення до суду виникла заборгованість у сумі 33977,55 грн, яка складається з 13724,12 грн заборгованості за кредитом; 5760,24 грн заборгованості за процентами; 13482 грн заборгованості за комісією, 712,24 грн. - 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 298,95 грн - 3% річних від суми процентів за період прострочення з повернення відсотків. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст. 1048 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі впливом строку виконання. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід сформульований Великою Палатою Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10 цс 18. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач звернулась до ПАТ\~Дельта Банк\~та підписала заяву № 002-22807-151113 від 15 листопада 2013 року та отримала кредит у сумі 16096,08 грн. строком на 36 місяців\~до 15 листопада 2016 року. Тому саме з 16 листопада 2016 року ПАТ\~Дельта Банк\~мав дізнатися про порушення своїх прав, що були допущені відповідачем у зв`язку з непогашенням кредиту, а, отже, загальний строк позовної давності сплив 16 листопада 2019 року. При цьому, умови договору не містять домовленості сторін про збільшення строку позовної давності, відповідно до положень ст. 259 ЦПК України. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ\~Дельта Банк\~ мав право від дня завершення строку кредиту 15 листопада 2016 року та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Однак, позовну заяву подано до суду лише 05 жовтня 2023 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. 02 червня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступило своє право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором для ТОВ ««Профіт Файненс»на підставі договору відступлення прав вимоги № 2253/К. Відповідно до ч.1\~ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо [PERSON] по спірному кредитному договору, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6\~статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто позивач, як набувач прав кредитора (новий кредитор), за певної обачності мав реальну можливість дізнатися про пропуск строку позовної давності станом на час укладення договору відступлення прав вимоги. Таким чином, позивач міг передбачити обсяг прав, що перейде до нього в разі укладення договору про відступлення права вимоги, однак не здійснив достатньої належної обачності при укладенні договору.. Суд зауважує, що позовна давність\~застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до\~частини 4\~статті\~267\~ЦК України\~ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] \~подала до\~суду заяву\~про застосування\~строку позовної\~давності до\~заявлених вимог.\~ На підставі викладеного, до спірних правовідносин слід застосувати наслідки спливу позовної давності у вигляді відмови у позові, оскільки представником позивача не подано заяви про поновлення такого строку, не надано доказів поважності причин пропущення строку позовної давності, тому відсутні підстави для його поновлення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed