Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

06.10.2023 [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування необхідності ухвалення додаткового рішення зазначила, що 03.10.2023 судом було ухвалено рішення по цивільній справі за її позовом, проте під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу. 22.06.2023 вона подала до суду уточнену позовну заяву, в якій відобразила перелік витрат на правову допомогу в загальній сумі 13300 грн. Просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на свою користь додаткових судових витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13300 грн. Представник відповідача адвокат Красіловський В.О. надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити в її задоволенні. Зазначив, що договір про надання юридичних послуг від 21.02.2023 №23/1 не підписаний позивачкою. Надані квитанції не є належним підтвердженням оплати за юридичні послуги саме по справі №752/3968/23, оскільки в суді розглядаються ще декілька справ, по яким [PERSON] надаються юридичні послуги. Крім того, додатком №1 до договору від 21.02.2023 №23/1 визначені чітки строки сплати гонорару, а з наданих платіжних інструкції неможливо достеменно встановити їх належність саме до договору від 21.02.2023 №23/1. Оскільки позов задавлено частково, то судові витрати стягуються пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Враховуючи наведене, додаткове рішення ухвалюється в порядку спрощеного позовного провадження, виклик сторін у судове засідання суд необхідним не вважає. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 03.10.2023 судом було ухвалене рішення, згідно з яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з 27.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття, відмовлено в задоволенні решти позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення від 03.10.2023 не вирішувалось. В уточненій позовній заяві від 22.06.2023 позивач просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. 21.02.2023 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Захист» був укладений договір про надання адвокатських послуг №23/1 щодо підготовки та направлення позовної заяви про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, представництво інтересів в суді 1 інстанції. Пунктом 2.2.6. договору від 21.02.2023 №23/1 встановлено, що клієнт зобов`язується відповідно до порядку та строків, що визначаються в договорі та його додаткових угодах, які є його невід`ємною частиною, оплатити адвокатському об`єднанню вартість юридичних послуг, що надаються. Пунктом 3.1. договору від 21.02.2023 №23/1 встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню вартість юридичних послуг (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені договором. Додатком №1 від 21.02.2023 до договору від 21.02.2023 №23/1 встановлено строки сплати гонорару позивачем в розмірі 10000 грн. відповідно до п.1.1. договору, та 1800 грн. за представництво інтересів в суді першої інстанції. Додатком №2 від 01.03.2023 до договору від 21.02.2023 №23/1 встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити 1500 грн. за представництво інтересів в суді першої інстанції за фактично проведене засідання. Додатком №3 від 25.06.2023 до договору від 21.02.2023 №23/1 встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити 1800 грн. за представництво інтересів в суді першої інстанції за фактично проведене засідання. 05.10.2023 був виданий ордер Адвокатським об`єднанням «Захист» адвокату Цієр Р.М. на надання правничої допомоги [PERSON] на підставі договору від 21.02.2023 №23/1. Цієр Р.М. має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджуються копією свідоцтва серії ВЛ №1381 від 10.06.2022. [PERSON] сплатила Адвокатському об`єднанню «Захист» 31.03.2023 - 2000 грн., 21.04.2023 - 2000 грн., 16.05.2023 - 1500 грн., 30.05.2023 - 2000 грн., 21.06.2023 - 2000 грн., 30.06.2023 - 1800 грн., що становить 11300 грн. 14.06.2023 був складений акт виконаних робіт, відповідно до якого Адвокатське об`єднання «Захист» надало [PERSON] наступні послуги: формування правової позиції по справі -500 грн., підготовка позовної заяви - 3500 грн., підготовка відповіді на відзив - 2500 грн., клопотання про долучення доказів - 500 грн., клопотання про долучення доказів - 500 грн., клопотання про витребування доказів - 600 грн., клопотання про витребування доказів - 600 грн., заява про відшкодування витрат на правничу допомогу - 1800 грн., на загальну суму 10500 грн. Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вивчивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, суд відзначає, що ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд вважає обґрунтованими витрати на правничу допомогу, які складаються із підготовки позовної заяви в сумі 3500 грн., підготовки відповіді на відзив в сумі 2500 грн., підготовки клопотання про долучення доказів в сумі 500 грн., підготовки клопотання про витребування доказів - 600 грн., підготовки заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу - 1800 грн., що загалом становить 8900 грн. Решту витрат, які зазначені в акті від 14.06.2023, суд не приймає, оскільки по справі були подані позов, клопотання про витребування доказів від 24.02.2023, клопотання про долучення доказів від 19.04.2023, відповідь на відзив від 13.06.2023. Також суд не включає до витрат на правничу допомогу послугу з формування правової позиції по справі в сумі 500 грн., оскільки вона не є тим видом адвокатської діяльності, що визначені ч.1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи, що судом позовні вимоги були задоволені частково (27%), суд доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених вимог витрат на правову допомогу у розмірі 2403 грн., що, на думку суду, відповідає вимогам розумності, справедливості, реальності та співмірності. Таким чином, вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved