Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

20 квітня 2023 року громадянин Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою громадянина Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом громадянина Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач, [PERSON] , судове засідання не з`явився, повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача, адвокат Скородєлов В.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подав заяву з проханням слухати справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримав. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] , адвокат Барабанов Володимир Володимирович, через канцелярію суду подав заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Згоден з тим, що не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подав пояснення в якій вказав, що просить роглянути справу за відсутності представника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши учасників справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі 29.03.1997р. по 07.08.2020р., шлюб було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.03.2020 р., яке набрало законної сили. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (актовий запис N?631 свідоцтво про народження [NUMBER] від 01.03.2017р.) Гр. Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] вважає себе батьком [PERSON] але, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини ли записані відповідно до частини першої статті 133 Сімейного кодексу України, тобто, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір?ю, а чоловік - батьком. Для підтвердження батьківства [PERSON] звернувся до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України в м. Харкові для проведення генетичного дослідження чи є він біологічним батьком [PERSON] і результатами дослідження була підтверджена ймовірність батьківства на 99,999% що [PERSON] може бути батьком [PERSON] . У зв?язку з наведеними обставинами, Гр. Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] не може належним чином виконувати покладені на нього батьківські обов?язки. Наразі Позивач бажає проживати разом з сином доглядати та виховувати його. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на яких встановлено ст. 136 і ст. 127 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред?явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України здійснено оскільки відповідач зареєструвала дитину самостійно. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, - особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред?явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання батьківства. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006. року N? 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз?яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. ч.2 ст. 129 СК України вимоги про визнання батьківства совується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася логла дізнатися про своє батьківство. Про своє батьківство [PERSON] дізнався після отримання результатів дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України від 13.04.2022 р. В зв?язку з військовою агресією Російської Федерації на території України і активними бойовими діями на території Чугуївського району Харківської області генетичне дослідження [PERSON] змогла отримати висновок в січні 2023р., після чого повідомила [PERSON] про результати дослідження. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що гр. Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , який народився в місті Харкові. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що позивач гр. Федеративної Республіки Нігерія [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , який народився в місті Харкові, а отже позов про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Outcome: approved