Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Мотивуючи позовні\~вимоги позивач\~зазначає,\~що 06.06.2023 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на підтвердження якого Відповідачем було надано Позивачу розписку, згідно умов якої позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник отримав від позичкодавця грошові кошти в розмірі 41\~800,00 грн. та зобов`язувався повернути Відповідачу кошти в розмірі 41\~800,00 грн. та 15\~200,00 грн відсотків за користування грошовими коштами, а разом 57\~000,00 грн. в строк до 21 червня 2023 року включно. Однак, взяті на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів відповідач [PERSON] не виконав. Оскільки відповідач не виконав грошове зобов`язання перед позивачем у встановлений строк, позивач вважає, що вправі звернутися до суду за захистом порушеного майнового права шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу в розмірі 57\~000,00 грн. Оскільки, відповідач [PERSON] на день\~звернення \~з позовом\~до суду\~не\~виконав взяті\~на\~себе зобов`язання\~ по\~ поверненню\~грошових коштів,\~ позивач просить\~суд \~ухвалити рішення\~ яким\~ стягнути\~з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 57\~000,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник позивача\~адвокат Іваницький\~А.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив суд позовну заяву задовольнити, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» за № 8800021299427, № 8800021270216, №0600227522256, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада. Відповідно до ч.4\~ ст.12\~ ЦПК\~ України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~ ст.223\~ ЦПК\~ України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про \~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~практики\~Європейського \~суду\~з\~прав \~людини"\~при\~розгляді справи \~ч.\~1\~ст.\~6 Конвенції про\~захист\~прав \~людини\~і \~основоположних\~ свобод,\~право\~ особи\~ на \~справедливий\~і публічний\~ розгляд\~його\~справи\~ упродовж\~ розумного\~ строку\~ кореспондується\~з\~обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~ законом\~ процесуальними\~ правами, \~утримуватись\~від\~ дій,\~ що \~ зумовлюють затягування\~ судового\~ процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним \~законом\~ заходи \~для\~ скорочення\~ періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського \~ суду\~з\~ прав\~людини\~у \~справі\~ "Юніон \~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~S.A.\~ v.\~Spain).\~Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в першу\~чергу,\~ на\~відповідні\~ державні \~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового провадження\~ оцінюється\~в\~ залежності\~ від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~ Нездатність\~ суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно\~ створюваним\~ учасниками справи \~перепонам\~ для\~ руху\~справи\~ є\~ порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції \~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду \~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р. \~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надав, мав можливість подати відзив на позовну заяву, проте не скористався наданим йому процессуальним правом. Заяви, клопотання 24.08.2023 року представником позивача подано до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії 23.08.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. 13.09.2023 року винесено ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали\~ справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~ розгляду справи і\~ вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням \~особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~судом\~у\~передбачених\~цим\~Кодексом\~випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~ обставини,\~ на\~які\~ вона \~ посилається\~як\~на\~підставу\~ своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~ крім\~випадків,\~ встановлених\~ цим\~ Кодексом.\~ Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~подаються\~сторонами\~та\~іншими\~ учасниками \~справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~з\~власної ініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~він\~має\~сумніви\~у\~добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~виконанні\~обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~випадків,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших \~обставин,\~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини справи: Перевіряючи\~обставини\~справи,\~судом\~встановлено,\~що 06.06.2023 року [PERSON] надав [PERSON] , а останній отримав в борг грошові кошти в сумі 41\~800,00 грн. та зобов`язався повернути дані кошти та 15\~200,00\~грн відсотків\~за користування\~грошовими коштами,\~ разом\~57\~000,00\~грн в строк до 21 червня 2023 року включно. Позика є відсотковою, що підтверджується написаною відповідачем власноручно борговою розпискою. (а.с.4) Аналізуючи зміст наданої [PERSON] розписки вбачається, що така свідчить про взяття на себе [PERSON] безумовного обов`язку повернути зазначену в розписці суму та 15\~200,00 грн відсотків за користування грошовими коштами. Як стверджується позивачем у позовній заяві, [PERSON] у добровільному порядку та в строк зазначений у розписці не повернув взяті в борг кошти. Предметом\~позовних\~вимог є\~стягнення суми боргу за борговою розпискою. Нормативно-правове обґрунтування: Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі\~ ст.\~11\~Цивільного\~кодексу\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій\~ осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та\~ обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав\~ та\~ обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Отже,\~внаслідок укладання\~договору позики між сторонами виникли цивільні права та обов`язки. Тобто між сторонами виникли правовідносини стосовно укладеного між позивачем та відповідачем договору позики які врегульовані гл.71 параграф 1 (ст.ст.1046-1053 ) ЦК України та умовами договору позики. За змістом ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір\~позики\~є\~укладеним\~з\~моменту\~ передання\~грошей\~або\~інших\~речей,\~ визначених\~ родовими\~ ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути\~представлена\~розписка\~позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202\~ЦК\~України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. При\~цьому\~факт\~отримання\~коштів\~у\~борг\~підтверджує\~не\~будь-яка\~розписка,\~а\~ саме\~розписка\~ про\~отримання\~коштів,\~зі\~змісту\~якої\~можливо\~установити,\~що\~відбулася\~передача\~певної\~суми\~коштів від\~позичальника\~до\~позикодавця.\~ Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049\~ЦК\~України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Вказана вище правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 - за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція викладена Великою\~Палатою\~Верховного\~Суду\~ в постанові від 16 січня 2019 року по справі 464/3790/16-ц. Таким чином, дослідивши зміст розписки вбачається, що передача грошових коштів в сумі 41 800,00 грн. була здійснена, що стверджується підписаною власноручно [PERSON] розпискою, а відтак суд приходить до висновку про те, що факт отримання відповідачем [PERSON] в борг грошової суми у позивача підтверджено. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. До цього зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року. Така позиція міститься в інших постановах ВС від 10.12.2018 року ( справа № 319/1669/16); від 12.09.2019 року ( справа № 604/1038/16). Зі змісту наданої [PERSON] розписки від 06.06.2023 року вбачається, що така свідчить про отримання [PERSON] 06.06.2023 року грошей в сумі 41 800,00 грн., про взяття на себе [PERSON] обовязку їх повернути [PERSON] в строк до 21.06.2023 року включно та обов`язку сплатити 15\~200,00 грн відсотків за користування грошовими коштами. Боргова розписка,\~що\~написана\~відповідачем\~ [PERSON] та\~надана\~позивачеві [PERSON] відповідає\~формі,\~встановленій\~для\~договору\~позики,\~що\~передбачена\~в\~ст.1047\~ЦК\~України.\~ Отже,\~означена розписка\~підтверджує\~дві\~обставини:\~факт\~отримання\~\~відповідачем [PERSON] \~в\~якості\~позики\~грошей\~в\~сумі 41 \~800,00 грн та\~ волевиявлення\~ позикодавця \~і\~ боржника, зокрема,\~позикодавця\~щодо\~надання\~позики,\~ а\~також\~ зобов`язання\~ відповідача,\~ з\~яким\~ погодився\~ позивач,\~що\~повернення\~боргу\~буде\~ здійснено\~ до\~21.06.2023 року включно та сплачено відсотки за користування грошовими коштами.\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається із змісту наданої [PERSON] розписки від 06.06.2023 року така містить встановлення строку повернення позики. Таким чином, факт отримання відповідачем у позивача в борг 41 800,00 грн. з кінцевим терміном повернення 21.06.2023 року підтверджується розпискою від 06.06.2023 року. Аналізуючи норми ст. ст. 1046, 1047, 1049\~ЦК\~України у взаємозвязку з обставинами справи суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Обставин на підтвердження повернення боргу чи не одержання в борг коштів судом встановлено не було. За\~доводами\~позивача,\~спір\~у\~справі\~виник\~внаслідок\~ неналежного\~виконання\~ відповідачем\~ [PERSON] зобов`язання\~за\~договором позики від 06.06.2023 року. За\~змістом\~ст.\~527\~Цивільного\~кодексу\~України\~боржник\~зобов`язаний\~виконати\~свій\~обов`язок, а\~кредитор\~-\~прийняти\~виконання\~особисто,\~ якщо\~інше\~не\~ встановлено\~ договором\~або\~законом,\~ не\~ випливає\~ із\~суті\~зобов`язання\~чи\~звичаїв\~ділового\~обороту. Одностороння\~відмова\~від\~зобов`язання\~або\~одностороння\~зміна\~його\~умов\~не\~допускається\~(ст.525\~ЦК\~України). Зобов`язання\~припиняється\~ виконанням,\~проведеним\~ належним\~ чином\~(ст.\~599\~Цивільного \~кодексу\~України). Враховуючи те,\~що строк\~ виконання\~зобов`язання настав,\~приймаючи до\~уваги те,\~що доказів\~ повернення \~ боргу\~ в\~сумі \~ 41 800,00 грн. та сплати відсотків в сумі 15200,00 грн. станом\~на день\~ розгляду справи\~відповідачем не\~надано,\~не надано\~будь-яких\~інших доказів\~у підтвердження\~ відсутності його\~обов`язку зі\~сплати заявленої\~в позові\~заборгованості,\~у зв`язку\~з чим\~суд доходить\~висновку про\~наявність підстав\~для стягнення\~з відповідача суму боргу та суми відсотків в розмірі 57\~000,00 грн., з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд\~відзначає,\~ що будь-яких\~доказів\~щодо\~повернення\~відповідачем\~\~позивачу боргу та суми відсотків в сумі 57\~000,00 грн.,\~сторонами\~спору\~до\~суду\~не\~подано. Так, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі\~доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~сукупності. Згідно із\~ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що\~ відповідачем\~ не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задовлення. Європейський\~суд\~з\~прав\~людини \~вказав,\~\~що\~п.\~1\~статті\~\~6\~\~Конвенції\~ зобов`язує\~\~суди\~\~ давати\~\~ обґрунтування\~ своїх\~рішень,\~але\~це\~не\~може\~\~сприйматись\~як\~вимога\~надавати\~\~детальну відповідь\~\~ на\~\~\~ кожен\~\~аргумент.\~Межі\~цього\~обов`язку\~\~можуть\~бути\~різними\~в\~\~залежності від\~\~характеру рішення.\~\~\~ Крім\~\~ того,\~\~необхідно\~\~брати\~до\~\~уваги,\~\~між\~ іншим,\~\~\~\~різноманітність\~ аргументів,\~які\~сторона\~ може\~\~\~\~ представити\~в \~суд,\~та\~відмінності,\~які\~\~існують\~ у\~\~державах-учасницях,\~з\~\~огляду\~ на\~\~ \~положення законодавства,\~\~традиції,\~\~\~юридичні \~\~висновки,\~\~викладення\~та\~ формулювання\~\~рішень.\~\~Таким чином,\~\~\~ питання,\~\~чи\~ виконав\~\~ суд\~\~свій\~\~\~обов`язок\~\~\~щодо\~\~подання\~ обґрунтування,\~\~\~що\~випливає\~ зі\~статті\~6\~\~\~ Конвенції,\~\~\~може\~бути\~визначено\~ тільки\~у\~\~світлі\~ конкретних\~обставин\~ справи\~\~(Проніна\~\~проти\~ України,№\~63566/00,\~\~§\~23,\~ЄСПЛ,\~\~від\~ 18\~липня\~\~2006\~\~року).\~ Щодо розподілу судових витрат Частинами першою-другою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати \~покладаються \~ на\~відповідача.\~ З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та задоволення позовних вимог , у порядку частин першої та другої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача за позовом на користь позивача\~ підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі\~ 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved