Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

10 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, у якому просив звільнити (припинити) стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за судовим наказом від 22 листопада 2022 року у справі №760/15084/22. В обґрунтування позовних вимог послався на наступні обставини. 22 листопада 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва у справі №760/15084/22 видано судовий наказ про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду - 21 жовтня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. З 27 червня 2023 року неповнолітні діти проживають з позивачем, що свідчить про зміну обставин, які стали підставою для видачі 22 листопада 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва судового наказу у справі №760/15084/22. Зазначена обставина має істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення аліментів з позивача на утримання двох дітей, які фактично проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, з урахуванням загальних принципів регулювання сімейних відносин, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом припинення примусового стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.08.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року відкрито у цивільній справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольни. По суті позовних вимог позивач пояснив, що діти з червня 2023 року проживають з ним. Наразі між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей, який перебуває на розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва. У судовому засіданні відповідачка заперечила проти задоволення позовних вимог, однак підтвердила, що діти фактично проживають з батьком. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , про що 21 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження, актовий запис №1798; [PERSON] , [INFO] , про що 08 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження, актовий запис №2187 Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною другою статті 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов`язок також передбачений статтею 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З точки зору сімейного законодавства, а саме статті 7 СК України, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. 22 листопада 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у справі №760/15084/22 видав судовий наказ про стягнення з позивача [PERSON] аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду - 21 жовтня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття, а саме: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , відповідно. Частиною другою статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета спору між сторонами, а саме звільнення від сплати аліментів на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). У справі №711/8561/16-ц Верховний Суд зазначив, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Також вказав, що сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Згідно постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22) зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)). Разом з тим, рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування статті 197 СК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17. Основний правовий висновок, який міститься в таких постановах, зводиться до того, що лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів. Проте, практика застосування статті 197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц (провадження №61-3738св22). Звертаючись до суду з позовом та обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати аліментів, [PERSON] посилалася на те, що діти припинили проживати з матір`ю та з 23 червня 2023 року почали проживати з ним та перебувають на повному його утриманні. Так, згідно Акту обстеження умов проживання, складеного 24 липня 2023 року представником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що за цією адресою проживають: позивач, діти - [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] - дядько дітей. Зі слів батька дітей, з початку війни він вивіз дітей до Хмельницької області, а сам пішов на війну. Мати дітей періодично приїжджала до них у Хмельницьку область. Після повернення батька з війни, діти проживають з ним. Діти повідомили, що проживають з батьком. Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №898 від 23 грудня 2021 року визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] . У свою чергу відповідач факту перебування дітей разом з позивачем з червня 2023 року не заперечувала, доказів проживання дітей разом з нею на момент розгляду справи не надала. У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №760/451/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, розгляд якої зупинено 20 грудня 2022 року. 21 серпня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у справі №760/18425/23 видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 10 серпня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У справі, яка розглядається, встановлено, що малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з батьком за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вище викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймаючи до уваги, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та припинити з дня звернення до суду стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку за судовим наказом №760/15084/22, виданим 22 листопада 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва.

Outcome: approved