Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

У липні 2023 із позовом звернулася Служба у справах дітей Вінницької міської ради, яка просила позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття дітей шляхом перерахування коштів на особистий рахунок кожного з дітей, відкритий у банківській установі. Позов мотивований тим, що [PERSON] є одинокою матір`ю трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти позбавлені батьківського піклування та перебувають на первинному обліку дітей позбавлених батьківського піклування з 10.04.2019, оскільки матір перебувала в місцях позбавлення волі. У лютому 2023 [PERSON] звільнилася із місць позбавлення волі проте дітей, які перебувають під опікою та у прийомній сім`ї не забрала. Ухвалою суду від 14.07.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 18.09.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву у якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із підстав наведених у ньому. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися по причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У судовому засіданні [PERSON] суду повідомила, що вона є бабою дітям зі сторони батька, та наразі під її опікою перебуває [PERSON] , [INFO] . Відповідачка до неї не навідувалася, говорила по телефоні з дитиною. У судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] суду повідомили, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають у їх прийомній сім`ї. Мати [PERSON] до них не навідувалася жодного разу, не телефонувала, про життя, здоров`я дітей не цікавилася. [PERSON] у судовому засіданні суду повідомив, що він знає матір проте із нею не проживає. Кілька разів спілкувався із нею по телефоні, розмови були короткі. [PERSON] у судовому засіданні суду повідомив, що він знає матір проте із нею не проживає та не спілкується. [PERSON] у судовому засіданні суду повідомила, що вона не пам`ятає матір з нею не проживає та не спілкується. Сприймає [PERSON] , [PERSON] як батьків. Суд дослідивши надані докази встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти та відповідачка зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відомості про батька в усіх дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2016 [PERSON] визнано винною у вчинені злочинів та дано покарання у виді 5 років позбавлення волі. 15.03.2019 року дітей було вилучено у відповідачки у зв`язку з її арештом та розміщенням в ІТТ. Дітей було доставлено до ЛЗ «Центр матері та дитини». Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.04.2019 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.06.2019 направлено [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю [PERSON] , [PERSON] [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON] , оскільки матір перебуває у місцях позбавлення волі. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». У лютому 2023 відповідачка звільнилася із місць позбавлення волі та повідомила службу, що вона планує повернути дітей, про вимоги по працевлаштуванню та забезпеченню належних житлових умов повідомлена. Проте дітей так і не забрала. [PERSON] перебуває на обліку в ВМЦСС та їй надається соціальна допомога. Виконавчий комітет Вінницької міської ради надав висновок у якому вважає за доцільне [PERSON] ( [PERSON] ) батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері і дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин суд вважає, що вищевикладені обставини у справі, а саме те, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, інтересами та вподобаннями, не спілкується, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своїх дітей та виконанням своїх батьківських обов`язків щодо них. Таким чином відповідач свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного, обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення повноліття дітьми, на особовий рахунок кожної дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави 2147,20 грн судового збору, так як позивач був звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved