Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23.09.2014, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua,\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг.\~При цьому\~відповідач був\~ознайомлений з\~Умовами та правилами надання\~банківських послуг,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви, що підтверджується\~ підписом відповідача\~ у анкеті-заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення.\~Банком відкрито\~відповідачу кредитний\~рахунок та\~встановлено початковий\~кредитний ліміт,\~який в\~подальшому було збільшено до\~50 000,00\~грн. Для користування\~кредитним картковим\~рахунком відповідач отримав кредитну\~карту.\~Таким чином,\~банк свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~в повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами на умовах\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту.\~Відповідно до\~умов договору,\~а саме\~згідно п.2.1.1.5.5.\~договору відповідач\~зобов`язався погашати заборгованість за\~кредитом,\~відсотками за\~його використання,\~по перевитраті\~платіжного ліміту,\~а також\~оплачувати комісії\~на умовах,\~передбачених договором, слідкувати\~ за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7. договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором та станом на 04.01.2023 має заборгованість у розмірі 62\~106,36 грн, з яких: 50\~374,02 грн - заборгованість за кредитом; 11\~732,34 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просять стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати в розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 24.03.2023\~позивач\~ [PERSON] \~подав зустрічну\~позовну заяву,\~вказуючи,\~що він є споживачем банківських послуг, які надає йому відповідач, але не отримував від АТ КБ «Приватбанк» кошти за кредитним договором, які банк просить стягнути з нього, а ці кошти були зняті з кредитного рахунку (відкритого банком на його ім`я) без його згоди внаслідок шахрайства. Так, 24.05.2022, близько 6.30 год., він зайшов у мобільний додаток «Приват24» і побачив інформацію, що 24.05.2022 з кредитної картки на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк» з рахунку [NUMBER] невідомі особи перевели на невідомий йому рахунок трьома платіжками (транзакціями): 24\~999,00 грн, 24 000, 00 грн, 400,00 грн. Після отримання цієї інформації він одразу зателефонував на номер 3700 працівникам відповідача і повідомив про зняття коштів з кредитної карки невідомими особами без його згоди на це. В банку підтвердили цю інформацію та додатково повідомили йому, що вказані кошти були перераховані через «Monobank» - українська програма для інтернет-банкінгу, яка працює за банківською ліцензією «Універсал Банку». В свою чергу він нікому конфіденційних даних про банківський рахунок не надавав, а тому в діях невідомих йому осіб вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Про вказане кримінальне правопорушення він 24.05.2022 повідомив відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області. 24.05.2022 реєстратором начальником сектору дізнання зазначеного відділу поліції Сайгаченко Є.Д. відомості, викладені в його повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, були внесені до ЄРДР за № 12022046150000026 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України, яка в подальшому була змінена на ч.3 ст.190 КК України та він визнаний потерпілим. В свою чергу, після його звернення до посадових осіб банку, з`ясувалось, що вищезазначені кошти, якими заволоділи невідомі йому особи шляхом шахрайства, рахуються відповідачем як його заборгованість за отриманим кредитом та на них нараховуються відсотки, що змусило його подати письмову заяву від 05.08.2022 на ім`я керівника банку, в якій він зазначив що відмовляється сплачувати на користь банку вищезазначені кошти та нараховані відсотки, враховуючи те, що він не допускав дій чи бездіяльності, що призвели до втрати, незаконного використання ПІН коду або іншої інформації, яка надала змогу шахраям ініціювати платіжні операції з кредитної картки відкритої на його ім`я в банку, що виключає покладення на нього відповідальності за здійснення платіжних операцій та не надає права АТ КБ «Приватбанк» вважати суму 50\~399,00 грн його кредитним боргом та нараховувати на нього відсотки. Однак, відповідач вищезазначене проігнорував і звернувся з позовом до суду про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 62\~106,36 грн. Вважає, що ці дії відповідача порушують його права споживача банківських послуг, приймаючи до уваги наступне. Так, він дійсно підписав анкету-заяву від 23.09.2014 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Однак вказану заяву неможливо визнавати укладеним між ним та відповідачем кредитним договором, який в письмовій формі не укладався, в тому числі, по сплаті відсотків за користування кредитом. Водночас, якщо навіть вважати, що такий договір був укладений, то він не повинен повертати кошти, які були 24.05.2022 отримані внаслідок шахрайських дій з кредитного рахунку відкритого на його ім`я в банку невідомими особами, оскільки відповідно до ст.1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положеннями ч.3 ст.1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього кодексу та закону. В свою чергу, розпоряджень банку щодо списання коштів 24.05.2022 він не надавав. У його випадку відповідач без будь-яких доказів його вини (втрата, сприяння ним незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації від його імені), в тому, що саме він ініціював перерахування кредитних коштів 24.05.2022 з рахунку, відкритого на його ім`я, незаконно поклав обов`язок повернення цих коштів на нього, водночас нарахував йому відсотки за користування вказаними коштами, які він не отримував і якими не користувався. Таким чином, в порядку захисту його прав споживача банківських послуг суд має право скасувати вищезазначену заборгованість незаконно нараховану йому відповідачем. Просить скасувати нараховану йому заборгованість за рахунком (банківською карткою) № [NUMBER] відкритим його ім`я, за користування використаним кредитним лімітом (з урахуванням основного боргу, відсотків та інших штрафних санкцій), що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) без його згоди 24 травня 2022 року та судові витрати за даною заявою. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.04.2023 зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача банківських послуг прийнято до розгляду. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Постановлено розглядати справу у загальному позовному провадженні, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 19.09.2023 представник позивача\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» Кирдан А.В.\~надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що договір укладений між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» повністю відповідає вимогам чинного законодавства. З моменту оформлення кредитного договору пройшло більше 8 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки, а отже отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що [PERSON] частково сплачував заборгованість за договором. З виписки за договором видно, що він за весь час користування кредитною карткою здійснював операції зі зняття готівки в банкоматах Приватбанку, а також здійснював поповнення готівкою кредитної картки в банкоматах Приватбанку та інше. Вказане свідчить про активне користування позичальником кредитними коштами та погашення в подальшому заборгованості за кредитом. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Випискою по картковому рахунку підтверджується, що відповідач свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконав. Користуючись протягом тривалого часу кредитними коштами та здійснюючи часткове погашення боргу, [PERSON] , у відповідності до ч.2 ст.642 ЦК України, фактично погоджувався з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які діяли як на момент укладення договору, так і після внесення до них змін шляхом прийняття нових редакцій Умов та правил, а також Тарифів. Відтак, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст.204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом не дійсним, а тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст.525,526,610,629,1048,1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору. Щодо доводів [PERSON] щодо шахрайських дій з його картою, зазначає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснено службову перевірку за фактом списання коштів з рахунків клієнта [PERSON] , яку затверджено 26.07.2023 та встановлено, що станом на 24.05.2022 [PERSON] використовував для авторизації в банку свій фінансовий мобільний телефон, номер якого не змінювався з 21.05.2021. 24.05.2022 були проведені несанкціоновані видаткові операції з платіжної картки клієнта [PERSON] на загальну суму 51\~326 грн. Вказані операції стали технічно можливими внаслідок отримання зловмисниками доступу з нетипового пристрою, в акаунт Приват24 [PERSON] , що можливо тільки в результаті розголошення клієнтом конфіденційної інформації, збереження та нерозголошення якої відноситься до його зони відповідальності. Таким чином, шахрайські операції стали можливими внаслідок порушення клієнтом Умов і правил надання банківських послуг, а збитки спричинені клієнту, на підлягають відшкодуванню за рахунок банку, оскільки згідно п.2.1.4.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг: «банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних». Крім того, згідно операційних правил міжнародних платіжних систем, платіж по картці, проведений через Інтернет за стандартом «3D-secure» не може бути оскаржений власником картки, так як вважається однозначно ідентифікованим на правомірність і легітимність. Пунктом 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов передбачено, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи , постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечить чинному законодавству. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення картки, доступу третіх осіб до картки, в тому числі інформації, нанесеної на ній. [PERSON] приховав від суду, що він передав особисту інформацію третім особам, якими в подальшому і було знято кошти з його рахунку. Чинним законодавством не надано повноважень банку здійснювати повернення проведеного переказу/зняття відповідачем (за первісним позовом), здійсненого з належною авторизацією/введенням пінкоду. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно [PERSON] до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними. Тим більше, [PERSON] сам надав до суду документи, які підтверджують, що в рамках кримінальної справи по даним обставинам його визнано потерпілим, а отже, має право на відшкодування збитків в рамках кримінальної справи (а.с.193-196). 07.11.2023 представник позивача\~за зустрічним\~позовом [PERSON] надав\~пояснення,\~в яких звернув\~увагу суду\~на останню\~правову позицію\~Верховного Суду\~з подібних\~правовідносин,\~як додаткову підставу відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову. Так в постанові Верховного суду від 26 липня 2023 року у справі № 759/23568/20, зазначено: «Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. При цьому,\~АТ КБ\~«ПриватБанк» не\~надав суду\~жодних інших\~доказів,\~що було\~його процесуальним\~обов`язком\~відповідно до\~статей 12,\~81\~ЦПК України,\~які б\~свідчили про\~наявність обставин,\~що безепірно\~доводили сприяння\~[PERSON]\~своїми діями\~чи бездіяльністю\~втраті,\~незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме такі дії були б підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності» (а.с191). В судове засідання представник позивача за первісним\~позовом та\~представник відповідача\~за зустрічним\~позовом [PERSON] \~ не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити (а.с.188). Представник\~відповідача за первісним\~позовом та\~представник позивача\~за зустрічним\~позовом [PERSON] первісний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні вказані в зустрічній позовній заяві та поясненнях. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити з наступних підстав. Так, на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, позивачем за первісним позовом надано до суду завірену копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.09.2014, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, номер засобів зв`язку та з якої слідує, що відповідач підтвердив, та погоджується із тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.54). На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорту споживчого кредиту (а.с.55-59). До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.60) та копію Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.61-86). Відповідно до копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки з 23.09.2014 по 26.12.2022 змінювався кредитний ліміт по картці [NUMBER] (а.с.18), надавались кредитні картки за підписаним кредитним договором (а.с.19) та відповідно до виписки по картковому рахунку відбувався рух коштів по картці (а.с.20-53). На підтвердження розміру заборгованості відповідача [PERSON] позивачем за первісним позовом надано розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на 30.06.2019 (а.с.7-11) останній мав заборгованість у розмірі 1 378,13 грн та яка у подальшому змінюється по періодам та станом на 04.01.2023 становить 62\~106,36 грн, з яких: 50 374,02 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11\~732,34 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.12-17). Факт зняття\~грошових коштів\~з рахунку\~ [PERSON] \~24.05.2022,\~тобто в\~день несанкціонованого\~зняття коштів,\~підтверджується копією\~виписки по\~картці/рахунку\~ [NUMBER] \~( [NUMBER] )\~і додатковим\~рахункам договору\~SAMDNWFC00009603830\~від 23.09.2014\~за період\~01.05.2022\~-26.05.2022,\~відповідно до\~якої 24.05.2022\~здійснено операції\~по переказу\~коштів \~в розмірі 400,00 грн, 24 000,00 грн та 24 999,00 грн (а.с.124). Факт звернення позивача за зустрічним позовом [PERSON] 24.05.2022 до відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення підтверджується витягом з кримінального провадження № 12022046150000026 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, згідно з яким розпочато досудове розслідування по факту того, що 24.05.2022 невстановлена особа, шляхом обману заволоділа грошовими коштами, належними [PERSON] на суму 50 910,00 грн (а.с.123). 13.06.2023 начальником сектору дізнання зазначеного відділу поліції Сайгаченко Є.Д. клопотання [PERSON] про проведення слідчих дій, допиту його в якості потерпілого, визнання потерпілим, витребування з АТ КБ «Приватбанк» інформації про банківську картку залишено без задоволення, з тих підстав, що ці слідчі дії вже проведені (а.с.126). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про платіжні послуги» (далі Закон),\~банки, небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані організувати та забезпечити належне функціонування системи корпоративного управління, системи внутрішнього контролю та належне управління ризиками з урахуванням особливостей виду діяльності, бізнес-моделі, характеру і видів послуг, які вони надають, ризиків, притаманних такій діяльності, а також особливостей, встановлених законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг, законами з питань діяльності господарських товариств та нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідно ч.ч.1,3 ст.29 Закону, надання платіжних\~послуг\~(у\~тому\~числі\~виконання окремих\~або\~разових\~платіжних операцій,\~відкриття\~та\~обслуговування рахунків\~тощо)\~здійснюється на\~підставі\~договору,\~що\~укладається\~між надавачем\~платіжних\~послуг\~та користувачем\~відповідно\~до\~вимог законодавства,\~на\~узгоджених\~сторонами умовах. У разі виникнення неоднозначного тлумачення прав та обов`язків сторони за договором за участю споживача платіжних послуг такі права та обов`язки тлумачаться на користь такого споживача. Згідно п.39 ч.1 ст.1 Закону, неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди. Відповідно до\~ч.ч.1,4,5\~ст.42\~Закону,\~надавач\~платіжних\~послуг платника\~зобов`язаний\~отримати\~ згоду\~платника\~ на\~виконання\~ кожної\~платіжної\~операції,\~крім\~випадків,\~передбачених цим\~Законом. Платіжна\~операція\~вважається\~акцептованою після\~надання\~платником\~згоди на\~її\~виконання.\~Якщо\~немає\~згоди платника\~на\~виконання\~платіжної операції\~-\~така\~операція\~вважається неакцептованою,\~якщо\~інше\~не передбачено\~цим\~Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.66 Закону, банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Під кіберризиком для цілей цієї частини розуміється ризик виникнення внаслідок реалізації кіберзагроз збитків та/або додаткових втрат банків, інших осіб, які здійснюють діяльність на ринках фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, операторів платіжних систем та/або учасників платіжних систем, технологічних операторів платіжних послуг. Зазначені правила мають також містити процедури забезпечення безпеки виконання платіжних операцій, вжиття заходів з ідентифікації помилкових та неналежних платіжних операцій (суб`єктів таких платіжних операцій) та заходів із запобігання або припинення таких платіжних операцій, реагування на інциденти безпеки, здійснення моніторингу та ведення бази даних операційних інцидентів, кіберінцидентів та інцидентів безпеки, пов`язаних з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Відповідно до\~ч.ч.1,2,3\~\~ст.67\~\~Закону,\~\~надавачі платіжних\~послуг\~зобов`язані запровадити\~систему\~ захисту\~інформації,\~\~що має\~\~забезпечувати безперервний\~захист\~інформації про\~виконання\~платіжних операцій\~та\~індивідуальної\~облікової інформації\~на\~всіх\~етапах її\~формування,\~обробки,\~передавання\~та\~зберігання. Система\~захисту\~інформації має\~забезпечувати\~цілісність,\~конфіденційність,\~доступність\~та\~простежуваність інформації,\~що формується,\~обробляється,\~передається\~та\~зберігається під\~час\~виконання\~платіжних операцій,\~відповідно\~до\~вимог,\~встановлених\~нормативно-правовими\~актами\~Національного банку\~України.\~\~Надавачі платіжних\~\~послуг зобов`язані\~виконувати\~встановлені законодавством\~вимоги\~щодо захисту\~інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи. Відповідно до\~ч.ч.1-5\~ст.68\~Закону,\~електронна\~взаємодія\~надавача платіжних\~послуг\~із\~користувачем здійснюється\~\~лише після\~\~автентифікації користувача,\~який\~є\~фізичною особою,\~або уповноваженого\~представника\~користувача,\~який\~є\~юридичною особою. Під\~час\~виконання\~ автентифікації\~надавачі\~ платіжних\~послуг\~зобов`язані виконувати\~вимоги\~Національного банку\~України\~щодо захисту\~конфіденційності\~та\~цілісності індивідуальної\~облікової інформації\~користувачів. Надавачі\~платіжних\~послуг\~зобов`язані застосовувати\~посилену автентифікацію\~користувача\~під\~час: 1)\~отримання\~користувачем\~доступу до\~рахунку за\~допомогою\~засобів\~дистанційної комунікації; 2)\~ініціювання\~дистанційної платіжної\~операції; 3)\~будь-яких\~інших\~дій\~у разі\~підозри\~вчинення\~шахрайства (або\~існування ризику\~шахрайства)\~чи\~інших\~неправомірних дій\~(або\~існування\~ризику\~вчинення інших\~\~неправомірних дій). Надавачі\~\~платіжних послуг\~зобов`язані\~розробити\~та застосовувати\~елементи посиленої\~\~автентифікації,\~\~які мають\~бути\~незалежними,\~щоб\~виявлення факту\~несанкціонованого\~доступу до\~одного\~захищеного\~елемента або\~його\~розголошення\~не загрожувало\~надійності\~інших\~елементів,\~а\~також\~запровадити заходи\~із\~забезпечення\~захисту конфіденційності\~даних\~автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Згідно зі ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов`язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнта банку. Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року, № 202/10128/14-ц від 23 січня 2018 року, № 758/7327/14-ц від 01 лютого 2018 року, № 592/2386/16-ц від 12 лютого 2018 року, в яких досліджувалися питання щодо стягнення з банківської установи на користь споживача (позивача) безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У Постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року по справі № 711/11121/18, Суд також зробив висновок про необхідність встановлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми\~діями чи\~бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню\~пін-коду\~або іншої\~інформації,\~яка дає\~змогу ініціювати платіжні операції. Суд також дійшов висновку, що у зв`язку з неправомірним, без волевиявлення позивача, збільшенням кредитного ліміту, переказом грошових коштів на іншу картку через IVR-меню та зняттям готівки в банкоматах суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги про зобов`язання банку припинити нарахування відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення спірних операцій (транзакцій), та відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням спірних фінансових операцій. Відповідно до\~ст.1046\~ЦК\~України,\~за\~договором\~позики одна\~сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність\~другій\~стороні (позичальникові)\~грошові\~кошти\~або інші\~речі,\~визначені\~родовими\~ознаками,\~\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути\~позикодавцеві\~таку ж\~суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або\~таку\~ж кількість\~речей\~того\~ж роду\~та\~такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1\~ст.1066\~ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч.ч.1,3 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Відповідно до ч.1 ст.1071 ЦК України,\~банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до\~ст.1073 ЦК України,\~у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен\~негайно\~після\~виявлення\~порушення\~зарахувати\~відповідну\~суму на\~рахунок\~клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку їх здійснення покладається як на банк, так і на користувача такого засобу, однак на останнього така відповідальність може бути покладена у разі доведення, що саме його дії чи бездіяльність призвели до втрати, незаконного використання належної йому інформації, яка дає змогу ініціювати відповідні платіжні операції. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», де на його ім`я відкрито кредитний рахунок № [NUMBER] . 24.05.2022, близько 06.30. год., він через мобільний додаток «Приват24» він отримав інформацію, що з його кредитної картки невідомі особи перевели на невідомий рахунок трьома транзакціями грошові кошти в розмірі 24\~999,00 грн, 24\~000,00 грн та 400,00 грн, про що він одразу повідомив працівників банку та заявив вимогу про блокування всіх відкритих на його ім`я рахунків, і таким чином, невідкладно повідомив банк про платіжні операції, що ним не виконувались. В постанові Верховного суду від 26 липня 2023 року у справі № 759/23568/20 зазначено: «Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втрати, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності». Враховуючи, що\~ [PERSON] заперечує факт передачі стороннім особам пін-коду картки № [NUMBER] за Договором № б/н від 23.09.2014 та зняття ним грошових коштів в розмірі 51 326,00 грн (з\~урахуванням суми\~комісій), а будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що відповідач за первісним позовом своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, здійснені по вищевказаному рахунку 24.05.2022, позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом суду не надано, як і не доведено факт особистого ініціювання їх переказу на інший картковий рахунок відповідачем, ці твердження представника позивача за первісним позовом базуються виключно на припущеннях, тому суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача за первісним позовом [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.09.2014 у розмірі 62 106,36 грн, про що просить позивач за первісним позовом, відсутні, а у задоволенні первісного позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, зобов`язавши відповідача за зустрічним позовом скасувати нараховану позивачу за зустрічним позовом [PERSON] заборгованість за рахунком в розмірі 51\~326,00 грн. Також, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.68 Закону України «Про платіжні послуги», саме на відповідача по зустрічному позову, як надавача платіжних послуг, покладено обов`язок застосовувати посилену автентифікацію користувача під час отримання ним доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції та будь-яких інших дій у разі підозри або існування ризику шахрайства або вчинення інших неправомірних дій. Саме надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, що у даному випадку відповідачем забезпечено не було. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~оскільки позивач\~по зустрічному позову [PERSON] звільнений від\~сплати судового збору при подачі позову, то судовий збір в розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню на користь держави з відповідача по зустрічному позову, а понесені позивачем по первісному позову витрати слід віднести на його рахунок. На підставі ст.ст.1046, 1066, 1068, 1071, 1073 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст.1, 15, 29, 42, 66, 67, 68 Закону України «Про платіжні послуги» та

Outcome: approved