Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

26 липня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради, в якій третіми особами без самостійних вимог зазначені: П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заяви зазначено, що дід позивачки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . Матір позивачки, [PERSON] (дочка спадкодавця), та позивачка (його онука) звернулися у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. із заявами про прийняття спадщини. Матір позивачки подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки в порядку ч.2 ст.1274 ЦК України. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого діда [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. 13 червня 2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про на спадщину за законом на підставі того, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. [PERSON] з 06 серпня 1960 року перебував у шлюбі з [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Через кілька років після її смерті [PERSON] познайомився з [PERSON] , [INFO] , та згодом вони стали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, між ними склались усталені відносини притаманні подружжю. [PERSON] зареєструвала діда позивачки [PERSON] за адресою свого мешкання квартира [ADDRESS] з 05.12.2005 р. З того часу і до дня своєї смерті [PERSON] разом з [PERSON] був зареєстрований та фактично постійно проживав за адресою: квартира [ADDRESS] . Іншого житла дід позивачки не мав. [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, багато років проживали разом (до дня смерті [PERSON] - [INFO] ), піклувались один про одного, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. Зазначена вище квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті своїх батьків [PERSON] в особі свого цивільного чоловіка, представника за довіреністю - [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті матері - [PERSON] та на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті батька - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] за життя була власником квартири [ADDRESS] . Однак, за життя [PERSON] не зареєструвала свідоцтва про право на спадщину у КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки більше п`яти років проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю за адресою: квартира [ADDRESS] , у тому числі на день відкриття спадщини. При реєстрації факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була допущена помилка в органах РАЦС, а саме: невірно зазначено прізвище померлої як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Ця помилка виникла на підставі від руки складеного сімейним лікарем [PERSON] направлення до Патологоанатомічного відділення МП №16, у якому прізвище « [PERSON] » зазначено не чітко. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2020 року та від 20.07.2022 року - 17.06.2020 року була проведена державна реєстрація договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 01.04.2011 року за № 3-373, нібито посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. За даним договором купівлі - продажу покупцем, а відповідно власником, у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Однак, вищезазначений договір купівлі - продажу ніколи не укладався та Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд встановити факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 09.08.2018; встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., індексний номер: 52749262 від 19.06.2020 року; скасувати запис № 36967720 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] та припинити за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру; визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . (т.1 а.с.1-5) Одночасно з позовною заявою представником позивачки була подана заява про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири [ADDRESS] . (т1 а.с.46-49) Ухвалою судді від 28 липня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. (т.1 а.с.55-56) В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року було відкрито провадження у справі та у відповідності до норм ст.ст.11, 19, 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку загального провадження в підготовчому судовому засіданні з викликом сторін. (т.1 а.с.57-58) Одночасно було вирішено питання щодо третіх осіб, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: П`яту дніпровську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. (т.1 а.с.57-58) 02 вересня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи. В своєму відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав того, що позивачкою не надано доказів які б підтверджували факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Також зазначив, що після смерті [PERSON] [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому останній вважається таким що спадщину не прийняв. Крім того зазначив, що наразі право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] (т.1 а.с.а.с.68-72, 84) В підготовчому судовому засіданні 05 вересня 2022 року за участю представника позивачки було ухвалено задовольнити клопотання представника відповідача та відкласти розгляд справи на 23 вересня 2022 року. (т.1 а.с.88) 08 вересня 2022 року від третьої особи п`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. (т.1 а.с.91) В підготовчому судовому засіданні 23 вересня 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було прийнято клопотання про витребування доказів та клопотання про виклик свідків та оголошено перерву до 07 жовтня 2022 року. (т.1 а.с.97) В підготовчому судовому засіданні 07 жовтня 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було ухвалено відкласти розгляд справи на 07 листопада 2022 року - для виклику інших сторін по справі. (т.1 а.с.100) 07 жовтня 2022 року від представника позивачки надійшла заява про допит свідків. (т.1 а.с.103) В підготовчому судовому засіданні 07 листопада 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено клопотання про виклик свідків, частково задоволено клопотання про витребування доказів та оголошено перерву до 07 грудня 2022 року. (т.1 а.с.а.с.104-105, 106) 21 листопада 2022 року електронною поштою від КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.114-116) 02 грудня 2022 року від П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.119) В підготовче судове засідання 07 грудня 2022 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачки, долучено до матеріалів справи докази направлення ухвал про витребування та оголошено перерву до 11 січня 2023 року. (т.1 а.с.129) 07 грудня 2022 року поштою від КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.131-133) 12 грудня 2022 року від КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.141) 20 грудня 2022 року від Другої дніпровської державної нотаріальної контори на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.144) 21 грудня 2022 року від Центрального відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.146) 27 грудня 2022 року від Новокодацького відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.148-150) Підготовче судове засідання 11 січня 2023 року не відбулося у зв`язку із відключенням електричної енергії. (т.1 а.с.152) В підготовчому судовому засіданні 31 січня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було ухвалено прийняти відмову від клопотання в частині витребуваної інформації від КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДМР та відкласти розгляд справи на 22 лютого 2023 року - для отримання інформації та документів витребуваних ухвалою суду. (т.1 а.с.156-157) 21 лютого 2023 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. надійшли витребувані судом документи. (т.1 а.с.162-214) В підготовчому судовому засіданні 22 лютого 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено клопотання про допит свідків та оголошено перерву до 10 березня 2023 року. (т.1 а.с.216) 01 березня 2023 року від П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом документи. (т.1 а.с.220-221) В підготовче судове засідання 10 березня 2023 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачи та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони просять призначити справу до судового розгляду. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 10 березня 2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 березня 2023 року. (т.1 а.с.а.с.223-224, 225) Судове засідання 29 березня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (т.1 а.с.228) В судове засідання 20 квітня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та надходженням від представника відповідача клопотання про відкладення судового засідання, розгляд справи було відкладено на 19 травня 2023 року. (т.1 а.с.231) В судовому засіданні 19 травня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви, допитано свідка [PERSON] та оголошено перерву до 16 червня 2023 року. (т.1 а.с.236-237) В судовому засіданні 16 червня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено заяву представника позивачки про допит свідків, допитано свідків [PERSON] та [PERSON] та оголошено перерву до 07 липня 2023 року. (т.1 а.с.245-246) В судове засідання 07 липня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 серпня 2023 року. (т.1 а.с.249) 29 серпня 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (т.2 а.с.3-4) Судове засідання 29 серпня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (т.2 а.с.6) В судовому засіданні 27 вересня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було допитано свідка [PERSON] , досліджено письмові докази, прийнято відмову від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] , частково задоволено клопотання представника відповідача та долучено копію протоколу допиту свідка до матеріалів справи, оголошено перерву до 01 листопада 2023 року - для підготовки до судових дебатів. (т.2 а.с.19-20) В судовому засіданні 01 листопада 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було завершено розгляд справи по суті. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, просила відмовити у позові з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адреси судових повісток. Заслухавши думку сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 03 листопада 2020 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис № 600). (т.1 а.с.10) Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. [PERSON] (дочка спадкодавця) та позивачка [PERSON] (онука спадкодавця) звернулися у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. із заявами про прийняття спадщини. [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки в порядку ч.2 ст.1274 ЦК України. (т.1 а.с.а.с.165, 171) Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. 13 червня 2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про на спадщину за законом на підставі того, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. (т.1 а.с.214) [PERSON] з 02 квітня 1987 року, а [PERSON] з 05 грудня 2005 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 14/5-5106 від 04 липня 2022 року Відділу обліку проживання фізичних осіб ДАПДПУ СДР Дніпровської міської ради. (т.1 а.с.32) [PERSON] 30 березня 2002 року видала доручення, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О., на ім`я [PERSON] з правами: « … передавати в заставу належну мені квартиру, проводити розрахунки по укладеним угодам, прийняти у спадщину квартиру; одержувати належне мені майно та гроші ( пенсію, внески), цінні папери, а також документи від всіх осіб, установ, підприємств, організацій, у тому числі в відділеннях державного банку та ощадних кас, відділень зв`язку і телеграфу по всім установам розпоряджатися рахунками банківських установ: одержувати поштову, телеграфну та всякого роду кореспонденцію, в тому числі грошову та посилочну; вести від мого імені справи у всіх державних установах, кооперативах і громадських організаціях, а також мої справи в усіх судових закладах зі всіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, в тому числі з правом повної або часткової відмови від вимог позову, зміни предмету позову, укладанню мирової угоди, оскарження рішення суду, пред`явлення виконавчого листа до виконання, одержання присудженого майна та грошей, з правом приватизації та виписки». (т.1 а.с.24) Також [PERSON] 06 квітня 2005 року видала генеральну довіреність, посвідчену державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. на ім`я [PERSON] з правами: « ….представляти мої інтереси в усіх установах та організаціях, в тому числі в нотаріальній конторі з питання оформлення усіх спадкових справ, з правом одержання свідоцтва про право на спадщину, одержувати у будь-яких відділеннях зв`язку кореспонденцію, оформлювати належну мені пенсію, приймати в дарунок чи купувати на моє ім.`я рухоме та нерухоме майно, одержувати дивіденди по цінних паперах, вести від мого імені справи в усіх установах та організаціях різних форм власності та підпорядкування, а також мої справи в усіх судах, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, в тому числі з правом подання позовних заяв, скарг, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, звернення до апеляційного та касаційного судів, подання заяв та документів, подавати скарги. За цією довіреністю представникові надано право ведення від мого імені переговорів, попереднього узгодження всіх процедурних питань, подання та підписання всіх документів, необхідних для виконання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, одержання рішень та інших документів, розписуватись за мене». (т.1 а.с.24 на зв.) [INFO] померла [PERSON] . Факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , підтверджується зокрема, відповіддю Центрального Відділу ДРАЦС ПСМУМЮ, згідно якої у ході перевірки виявлено актовий запис про смерть № 288 від 16.08.2018 р. складений на [PERSON] , [INFO]., (т.1 а.с.146) та показаннями свідка - лікаря [PERSON] , яка давала показання, що 09 серпня 2018 року вона прибула за адресою: [ADDRESS] , де посвідчила ( констатувала) смерть жінки, документи якої надано не було. Свідок [PERSON] підтвердила, що направлення до поталого - анатомічного відділення МЛ № 16, яке міститься у матеріалах справи (т.1 а.с.23), складено нею власноруч зі слів чоловіка [PERSON] та вона зазначила в ньому ПІБ - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1993 р., що також підтверджується копією технічного паспорту. (т.1 а.с.а.с.15-17, 18) Після смерті своїх батьків [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті матері - [PERSON] та на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті батька - [PERSON] відповідно, що підтверджується, зокрема, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 28 листопада 2005 року державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. (т.1 а.с.25) Таким чином, [PERSON] за життя була власником квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується відповіддю П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори. (т.1 а.с.220-221) Згідно відповіді КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР з доданими епікризом з історії хвороби та посмертним епікризом встановлено, що [PERSON] у 2002 році продав житло, проживав у співмешканки. Знаходився на обстеженні та лікуванні в ДКПЛ в 2000 р. з діагнозом: порушення поведінки у акцентуйованої особистості. З 2018 р. після смерті співмешканки, вів асоціальний образ життя: захламляв квартиру, затоплював сусідів, перестав доглядати за собою, був відключений від постачання газу та електроенергії, розводив багаття серед квартири, щоб приготувати їжу. (т.1 а.с.131-133) Відповідно до копій судових наказів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справам: № 203/449/14-ц від 27.01.2014 р., № 203/3923/14-ц від 17.07.2014 р., № 203/2487/15-ц від 21.05.2015 р., встановлено, що солідарними боржниками за комунальні послуги виступають [PERSON] та [PERSON] , що в свою чергу свідчить про наявність у них солідарних обов`язків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON] та проживала (і наразі проживає) на одному поверсі де розташована їх квартира. Також свідок зазначила, що вважає їх чоловіком та дружиною, вона бачила їх разом коли вони гуляли, несли продукти з магазину, тощо. Також зазначила, що вони пересварились з усіма сусідами. Свідок вказала, що [PERSON] та [PERSON] прожили разом близько 20 років, а вона особисто проживає за цією адресою 30 років. Зазначала, що в квартирі був смрад і безлад. Свідок охарактеризувала [PERSON] та [PERSON] як дивних людей, з точки зору психічного здоров`я та таких що конфліктували із сусідами і брехали разом. Запах із їх квартири описала як нестерпний. Окрім того, вона зазначила, що [PERSON] доглядав за [PERSON] та вона померла вдома, а оскільки вона є лікарем, то [PERSON] звернувся до неї зі словами « Вот посмотрите, она наверное живая», хоча перед цим була швидка та поліція. Свідок [PERSON] , яка була дпитана в судовому засіданні, зазначила, що являється донькою [PERSON] . В 1994 році померла її мати (дружина [PERSON] ) та поступово у [PERSON] почали проявлятись різні схильності виховного характеру та в нього склалось таке відношення, що йому не ставало легше, якщо він не познущається, в тому числі і фізично. [PERSON] у 2000 році перебував на лікуванні, де йому встановили діагноз «психічні порушення на фоні акцентуйованої особистості» та після лікування відносини нормалізувались. Після лікування [PERSON] не бажав приймати прописані ліки. Свідок зазначила, що приблизно в 1998 - 1999 році [PERSON] працював на фірмі «Куніца» і там же вони познайомились з [PERSON] ([PERSON]). Свідок зазначила, що вона була рада тому, що [PERSON] знайшов жінку , яка близька йому по духу. [PERSON] казав, що [PERSON] живе разом з батьками та візуально показував будинок у якому вона жила. Також свідок зазначила, що після смерті батьків, [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом у її квартирі. Зустрічі свідка та [PERSON] та [PERSON] в основному відбувалися в парку, в магазині, тощо. [PERSON] , охарактеризувала, як особу, яка вела закритий образ життя. Свідок повідомила, що [PERSON] писав, як він вважав, наукові праці та дисертації, а [PERSON] працювала у Третій міській лікарні, лікарем. Окрім того, свідок [PERSON] зазначила, що приходила до [PERSON] та [PERSON] , а вони казали « У нас все добре. Чого ти прийшла?» та бачила, що квартира захламлена і присутній неприємний запах. Вони обидва вели специфічний образ життя. В 2002 році [PERSON] вирішив продати квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку до цього свідок, як донька, допомагала її приватизувати на нього. Дану квартиру для проживання отримала бабуся та дідусь свідка, дідусь помер, а бабуся через конфлікти із сином [PERSON] , придбала для власного проживання квартиру та переїхала жити туди. В свою чергу свідок після розлучення з чоловіком переїхала жити до батька - [PERSON] у вищезазначену квартиру. У 2002 році [PERSON] судився із донькою - [PERSON] , справа розглядалась Кіровським районним судом м. Дніпропетровська і він вигнав свідка разом із донькою (позивачка по справі) з цієї квартири, після чого її продав і вони з [PERSON] проживали разом в її квартирі. Свідок періодично бачилась із ними. Свідок пояснила, що у 2018 році, через те, що переслала бачити батька, двері ніхто не відчиняв, вона викликала поліцію, двері зламали. Після відкриття поліцією дверей, свідок та співробітники поліції побачили, що квартира зверху до низу захламлена, купа гниючих речей і вона вмовила батька пройти обстеження та лікування на якому він перебував близько 5 місяців. Свідок зазначила, що [PERSON] казав, що сусіди сказали, що [PERSON] померла в кінці літа, а він особисто казав, що [PERSON] приходить до нього ввечері. Після того, як [PERSON] завершив лікування, він продовжив проживати у цій квартирі, а свідок приносила йому їжу кожного дня, а іноді через день. І вже влітку 2020 року, коли свідок в черговий раз принесла їжу, на її стук у двері [PERSON] не відчиняв та сказав, що його захопили і він тут знаходиться з чужими людьми. Свідок пояснила, що цими чужими людьми виявились «чорні ріелтори», які, як пізніше повідомили співробітники прокуратури АНД району, підселили двох страшних алкоголіків - жінку та чоловіка. А після того, прибув чоловік, який показував співробітникам поліції, якісь документи на квартиру у телефоні. Після того всіх тих осіб посадили у СІЗО, а у свідка та [PERSON] прокуратура брала свідчення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , зокрема зазначила, що познайомилась з [PERSON] в 1995 році та в період з 1996 і близько 3-х років вони проживали з [PERSON] у цивільному шлюбі, однак він був дуже специфічною людиною і в них були різні погляди на життя. Свідок охарактеризувала [PERSON] як особу, що не мала постійного місця роботи, а лише іноді він мав підробітки. [PERSON] свідок охарактеризувала як нестандартну людину та сказала, що коли вони проживали разом вій постійно записував свої розповіді на диктофон та перетворив її кімнату у свій кабінет. В кабінеті він писав опуси, всі варіанти яких, як він вважав повинні були зберегтись, а коли вони перестали проживати разом вона дістала зі стін кімнати близько 90 цвяхів. Коли вони перестали жити разом вони залишились в нормальних стосунках і часто спілкувались по телефону. [PERSON] розповів їй як вони познайомились з [PERSON] . Свідок зазначила, що вони проживали у квартирі [PERSON] та декілька разів вона бачила , як [PERSON] та [PERSON] купували разом продукти харчування у магазині « АТБ », що знаходиться на розі [ADDRESS] . Окрім того, [PERSON] під час спілкування казав, що [PERSON] пішла в магазин та повернулась. Свідок повідомила, що її шкільна подруга [PERSON] розповідала, як була в гостях у [PERSON] та [PERSON] , також те, що їй відомо, що на момент смерті [PERSON] проживав у квартирі [PERSON] . Свідок зазначала, що [PERSON] працював у [PERSON] шофером. Свідок також зазначала, що [PERSON] розповідав їй, що [PERSON] хороша жінка, але ж все тягне додому. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом з 2002 року та до моменту смерті [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК України). Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи викладене вимога позивачки щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягає, оскільки після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, тому що більше п`яти років проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у тому числі на день відкриття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідків. Щодо вимоги позивачки про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначає позивачка встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на спадкування після смерті [PERSON] , який в свою чергу є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , однак у встановленні факту смерті [PERSON] немає необхідності, оскільки даний факт ніким не оспорюється та [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом сумісного проживання з нею на момент відкриття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2020 р. та від 20.07.2022 р. - 17 червня 2020 року була проведена державна реєстрація договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 01.04.2011 року за № 3-373, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. (т.1 а.с.а.с.13, 14) За даним договором купівлі-продажу покупцем, а відповідно власником, у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] померла та після її смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та відповіддю Другої Дніпровської державної нотаріальної контори. (т.1 а.с.а.с.149-150, 144) Вищезазначений договір купівлі-продажу ніколи не укладався та Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. Як встановлено з ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року: ухвалою слідчого Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на здійснення тимчасового доступу до документів, а саме: договору купівлі-продажу за реєстровим номером № 3-373, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Однак вилучити вказані документи не виявилось можливим, оскільки листом завідувача Шостої Дніпровської державною нотаріальною конторою від 12.08.2020 року № 1937/02-31 повідомлено, що під реєстровим номером № 3-373 вчинено нотаріальну дію відмінну від договору купівлі-продажу. Вищезазначене свідчить про підроблення договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якого остання 17.06.2020 року набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . (т.1 а.с.31) Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу за реєстровим номером № 3-373 не укладався та нотаріально не посвідчувався - для визнавання його недійсним у судовому порядку немає правових підстав. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Крім того, що даний договір нотаріально не був посвідчений, оригіналу цього договору не існує, докази про зворотнє відсутні. Однак, на підставі вищезазначеного неукладеного договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. 17 червня 2020 року здійснена державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . У зв`язку з тим, що державна реєстрація, як похідна дія неукладеного договору є незаконною, суд приходить до висновку про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., індексний номер: 52749262 від 19.06.2020 року, та скасування запису № 36967720 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] та припинення за [PERSON] право власності на вищезазначену квартиру. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, а позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги та визнанні за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , успадковану ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Однак, враховуючи волевиявлення позивачки, судовий збір з відповідача на її користь не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: partial