Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

27.06.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 19.07.2014 року між сторонами укладено шлюб. У шлюбі народились двоє дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дітей. Починаючи з березня 2022 року вона з [PERSON] проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Водночас відповідач проживає окремо має постійний дохід й ухиляється добровільно надавати будь-яку допомогу. 24.03.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва винесено судовий наказ про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу. 12.05.2023 року шлюб між сторонами розірваний. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 3 липня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін (а.с. 14). 15.06.2023 до суду надійшов відзив, у якому [PERSON] заперечує проти заявлених вимог. В обґрунтування зазначає, що він кожен місяць сплачує аліменти на дітей. Також позивачка та діти, перебуваючи за кордоном, отримують допомогу як біженці, а тому знаходяться не в складному матеріальному становищі. На даний час не може утримувати колишню дружину оскільки отримує дохід у сумі 6800 грн. Позивачка надала додаткові пояснення до позовної заяви в яких зазначила, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Вказує на те, що, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості вийти на роботу та утримувати себе самостійно. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.07.2014 року Центральним відділом реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №1539 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №382 (а.с. 8). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2527 (а.с. 7). Судовим наказом від 24.03.2023 року у справі № 752/5370/23 стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 9). 12.05.2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти сторін залишились проживати разом з позивачем, що не спростовано відповідачем. Відповідно до довідки заступника начальника Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.08.2023 вих. № 37/03-7268, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та отримує допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн щомісячно. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає малолітня [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, добровільно грошових коштів не надає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із вимогою про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Згідно з вимогами ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом не становлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати колишню дружину до досягнення дитиною трьох років. Однак, визначаючи розмір стягнення, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір, а саме 1/4 від доходу позивача, не знаходить свого підтвердження, а тому, враховуючи обов`язок батька утримувати як матір дитини, так і саму дитину (судовий наказ про стягнення на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу)), суд приходить до висновку, про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України). Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи, з урахуванням принципу співмірності, забезпечення достатності потреб матері дитини, вимог ст.191 СК України, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 27.06.2023 року до досягнення дитиною трьох років, які будуть достатніми для задоволення потреб матері. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: partial