Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Которино в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 0,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11015 від 28.05.1997. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликаються на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Монастирецькою сільської ради, площею 0,79 умовних кадастрових гектари, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11015 від 28.05.1997. [PERSON] був зареєстрований та проживав в с. Которино Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним постійно проживала та були зареєстрована його дружина [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Позивачка постійно проживала із чоловіком на час його смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому вважається такою, що її прийняла, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. 17.07.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак нотаріус відмовив у зв`язку із відсутністю у позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що належала померлому і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.21), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки, підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.25). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову (а.с.19). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.15-16). Ухвалою підготовчого засідання від 18.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.22). Ухвалою судового засідання від 27.10.2023 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.26). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 03.09.1977 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.09.1977 у с. Монастирець Жидачівського району Львівської області. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть від 21.11.2017 [PERSON] помер [INFO] у с. Которино Жидачівського району Львівської області (а.с.7). Довідкою Журавненської селищної ради №733 від 04.07.2023 встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в с. Которино Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним постійно проживала та були зареєстрована його дружина [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіт не посвідчувався. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном у шестимісячний термін після його смерті (а.с.8). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №72555553 від 22.05.2023 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.9). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.07.2023 встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай), розміром 0,79 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №11015 зареєстрований 28.05.1997 за №145. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332 (а.с.10). Постановою приватного нотаріуса Стрийського нотаріального округу від 17.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті (час відкриття спадщини) належало право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, загальною площею 0,79 га, згідно з сертифікатом серії ЛВ № 11015 від 28.05.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] (дружина спадкодавця). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надаючи оцінку аргументам сторони позивачки, суд зазначає, що після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку пай). З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (як дружина спадкодавця), постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї, відтак у силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену вище земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216-1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved