Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 48615 грн. 26 коп. шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, що складається з 38615 грн. 26 коп. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 25.06.2022 о 23 год. 10 хв. по вул.Залізнична, 14А в м. Львові, керуючи електросамокатом без номерного знаку, проявив неуважність, рухаючись по дорозі з одностороннім рухом в зустрічному напрямку, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW428I» р.н. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 (б),8.4 (в), 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні 19.07.2022 відповідач факт вчинення правопорушення визнав, зазначив, що дійсно в цей день по вул. Залізничній в м. Львові він керував самокатом та назустріч йому рухався автомобіль марки «BMW 428I» р.н. [NUMBER] , об?їжджаючи яму на дорозі відбулось зіткнення, внаслідок чого в автомобіля було пошкоджено бампер. Вина Відповідача підтверджується також постановою Личаківського районного суду від 19.07.2022 у справі 463/5015/22 про притягнення відповідача до відповідальності за ст. 124 КУпАП, що набрала законної сили 29.07.2022. Внаслідок ДТП автомобілю, «BMW428I» р.н. [NUMBER] , що належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію Т3, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 07.10.2020, завдано технічні пошкодження. Після ДТП, позивачем 25.06.2022 було проведено експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля. Згідно зі звітом №2214/22 від 05.09.2022 за результатами проведення експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW4281 р.н. [NUMBER] становить без ПДВ - 36115,26 грн. Крім цього, за складання цього висновку позивачем було сплачено 2500 грн., що підтверджується рахунком №2214 від 29.08.2022, Актом №2214/22 від 29.08.2022, квитанцією про оплату №0.0.2659005062.1 від 2022-08-31. Загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 38615,26 грн. (36 115,26 + 2 500 = 38 615,26 грн.), яку на підставі ст.22, 1166 ЦК України просить стягнути з відповідача. Крім цього, внаслідок вищевказаної ДТП позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Так, протягом тривалого часу у зв?язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля та спрямувати на це сімейний бюджет, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. Позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був і улюблений автомобіль позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із друзями чи сім?єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла через тяганину з експертизами та необхідністю проведення ремонту автомобіля. Крім того, на тривалий час після ДТП Позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Позивач через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов?язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір заподіяної Позивачеві моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачеві і його родині, та витрати, пов?язані з відновленням психічного стану позивача, відпочинком від усього, що сталося із позивачем та членами його родини. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінюється позивачем в 10000 грн., які на підставі ст.23, 1167 ЦК України просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 18.11.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.12.2022, яке за клопотанням учасників справи неодноразово відкладалося, востаннє на 31.10.2023. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, а також відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 25.01.2023. Вважає, що оскільки саме відповідач винен у ДТП, що встановлено постановою Личаківського районного суду, останній керував електросамокатом та його цивільно-правова відповідальність не була застрахована, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без ПДВ та без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ. Крім цього, просить стягнути з відповідача 38742,40 грн. понесених позивачем судових витрат, з яких 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 2500,00 грн - витрати, пов?язані із залученням експерта та проведенням експертизи (звіт №2214/22); 5250,00 грн - витрати, пов?язані із залученням експерта та проведенням експертизи (висновок експерта №39); 30000,00 - витрати на професійну правничу допомогу, описаних в договорі та акті про надання правничих послуг. Відповідач та його представник в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у відзиві, який надійшов на адресу суду 06.01.2023, а також поданих в судовому засіданні письмових поясненнях. Вважає, що Постанова Личаківського районного суду м.Львова від 19.07.2022 є нерелевантною, а тому не може бути підставою відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою з огляду на те, що причиною настання ДТП, а отже і причиною настання майнової шкоди у вигляді технічних пошкоджень автомобілю БМВ стало порушення п. 1.10 ( щодо терміну «дорожня обстановка»), п.2.3(6), п. 10.1, п. 12.3 та п.13.3 Правил дорожнього руху саме позивачем [PERSON] і саме він, як водій транспортного засобу, являється суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З огляду на наведене, причиною настання даної ДТП стала груба необережність або умисел потерілого [PERSON] , але працівники поліції які оформляли ДТП, не дали правової оцінки діям позивача [PERSON] і не склали відносно нього адміністратиний протокол, що являється істотним порушенням вимог ст. 245 КУпАП про своєчасне, всебічне повне та об?єктивне з?ясування обставин даної справи. В діях відповідача [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 КУпАП, оскільки в його діях відсутній причинно-наслідковий зв?язок між невиконанням ним правил дорожнього руху у вигляді руху в зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом, і наслідками, що настали. Також звертають увагу, що реальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових колісного транспортного засобу згідно з представленим позивачем Звітом складає без ПДВ 26335,05 грн., однак документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля БМВ у особи, яка є платником податку, а також факту купівлі нового бампера - позивач суду не надав, а тому вважають, що сума 38 615,26 грн. є безпідставна. Крім цього, відповідача [PERSON] не було запрошено як заінтересовану особу для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу та такий огляд здійснено через 2,5 місяців після ДТП та зафіксовані пошкодження, які не були зафіксовані на місці ДТП. Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 10000 грн. з підстав компенсації йому емоційних страждань як витрати, пов?язані з «відновленням його психічного стану», «відпочинком від усього, що сталося», «негативного впливу на стан здоров?я», то в задоволенні зазначеної позовної вимоги з заявлених підстав просять суд відмовити, оскільки представником позивача в позовній заяві не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується, а ДТП настала саме у зв?язку з протиправною поведінкою позивача [PERSON] , яка виразилась у порушенні ним Правил дорожнього руху умисно або з грубої необережності. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то вважає їх розмір завищеним, оскільки обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не відповідає ні складності справи, ні реальній ціні позову. В той же час, просить стягнути з позивача на користь відповідача, понесені останнім судові витрати, що становлять 15000 грн. витрат на правову допомогу, надану на підставі Договору про надання правової допомоги №28/11/2022 від 28.11.2022, детальний опис яких зазначено в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.06.2023. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зокрема оглянувши відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції з місця ДТП 25.06.2022, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 19.07.2022 у справі №463/5015/22, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06.04.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 25.06.2022 о 23 год. 10 хв. по вул.Залізнична, 14А в м. Львові, керуючи електросамокатом без номерного знаку, проявив неуважність, рухаючись по дорозі з одностороннім рухом в зустрічному напрямку, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW428I» р.н. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 (б),8.4 (в), 12.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі звіту №2214/22 від 05.09.2022, виконаного СПДФО [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності Сертифікат №1003/19, виданий Фондом державного майна України 27.12.2019, на підставі договору та заяви позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW4281, р.н. [NUMBER] складає без ПДВ - 36115,26 грн. При цьому, у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постановах від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), від 21 липня 2021 року у справі № 757/33065/18-ц (провадження № 61-691св21), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи вищенаведене, оскільки вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу позивача, пошкодженого з вини відповідача, становить без ПДВ 36115,26 грн., цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості такого ремонту на відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, у вказаній сумі підлягають до задоволення. В той же час, суд не вбачає підстав для віднесення до завданої позивачу майнової шкоди 2500 грн., сплачених позивачем суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] на підставі договору №2214 від 29.08.2022, оскільки такі згідно з п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, та включені позивачем до розрахунку загальної суми судових витрат, понесених позивачем. Також суд вважає безпідставними доводи відповідача та його представника про те, що причиною настання майнової шкоди у вигляді технічних пошкоджень автомобілю БМВ стало порушення п. 1.10 ( щодо терміну «дорожня обстановка»), п.2.3(6), п. 10.1, п. 12.3 та п.13.3 Правил дорожнього руху саме позивачем [PERSON] , оскільки такі спростовуються як Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 19.07.2022 у справі №463/5015/22, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06.04.2023, так і постановою Львівського апеляційного суду від 03.08.2023 у справі №462/3360/23, якою провадження у справі відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито саме у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Необґрунтованими суд вважає і заперечення відповідача та його представника з приводу заявленої до стягнення вартості відновлювального ремонту 36115,26 грн., так як звітом визначено, що вартість такого з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових колісного транспортного засобу без ПДВ складає 26335,05 грн., оскільки як зазначалося вище на винуватця ДТП, на відміну від страховика, покладається обов`язок відшкодувати вартість ремонту саме з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу). Посилаючись на те, що огляд транспортного засобу здійснено через 2,5 місяців після ДТП та зафіксовані пошкодження, які не були зафіксовані на місці ДТП, відповідач та його представник всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України, не представили доказів на підтвердження того, що пошкодження транспортного засобу, описані у звіті, завдані не внаслідок ДТП, свого звіту чи висновку експерта не представили. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3, 9 Постанови №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено транспортний засіб позивача, внаслідок чого останній не міг ним користуватися, що призвело до порушення нормальних життєвих зв?язків, погіршення психологічного стану позивача, порушення сну, нормальних життєвих зв?язків, необхідність пошуку коштів для ремонту автомобіля та відновлення порушених прав позивача. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3000 грн. моральної шкоди, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з заяви представника позивача про стягнення понесених судових витрат та долучених до неї документів, позивач поніс 38742,40 грн. судових витрат, з яких 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 2500,00 грн - витрати, пов?язані із залученням експерта та проведенням експертизи (звіт №2214/22); 5250,00 грн - витрати, пов?язані із залученням експерта та проведенням експертизи (висновок експерта №39); 30000,00 - витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується додатковою угодою до договору №2022/09/01 від 01.09.2022, Договором про надання правничої допомоги №8 від 07.02.2023, Актом про надання правничих послуг від 14.08.2023. Разом з тим, витрати в сумі 5250,00 грн., пов?язані із залученням експерта та проведенням експертизи (висновок експерта №39), не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи №463/7216/22, оскільки такі не стосуються предмета спору. Відповідач поніс 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується Договором про надання правової допомоги №28/11/2022 від 28.11.2022та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.06.2023. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, відповідно до ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи клопотання сторін про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, беручи до уваги складність справи та виконані адвокатами роботи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити до 20000 грн., а витрати відповідача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити до 12000 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 23492 грн. 40 коп. (992,40 грн. судового збору + 2500 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи (звіт №2214/22)+20000 грн. витрат на правничу допомогу), пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 19926 грн. 40 коп. (39115,26 грн.*23492,40грн./46115,26грн.), а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, що становлять 12000 грн. витрат на правничу допомогу, пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, в сумі 1821 грн. 52 коп. (7000грн.*12000грн./46115,26грн.). Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи вищенаведене, оскільки розмір судових витрат, що покладено на відповідача є більшим, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути різницю в сумі 18104 грн. 88 коп. (19926 грн. 40 коп. 1821 грн. 52 коп.).

Outcome: partial