Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 березня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу є син: [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, шлюбні відносини фактично призупинені, на даний момент відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача та їх сина. Між позивачем та відповідачем досягнуто згоди, щодо проживання сина [PERSON] з позивачем, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 32. Після шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . Від спільного шлюбу є син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 13.07.2017, актовий запис № 195. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач заявила клопотання про відновлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] », суд вважає за доцільне дане клопотання задовольнити. Враховуючи клопотання позивачки щодо стягнення судового збору з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved