Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що вона є дочкою відповідача та навчається у Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на денній контрактній формі навчання. Мати позивачки добровільно надає їй матеріальну допомогу у зв`язку із продовженням навчання. Батько позивачки в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним, працює, має дохід та може і зобов`язаний надавати таку допомогу. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, на період навчання до 30.06.2026 та судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги адвоката в сумі 2500 грн. 04.10.2023 по справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання. Відповідач протягом встановленого судом строку не подав до суду відзив на позовну заяву чи будь-які інші клопотання або заяви. Суд констатує, що він належним чином був повідомлений про розгляд справи судом, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про отримання ним 11.10.2023 копії ухвали суду про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додатками, надісланими судом за місцем його реєстрації. Позивачка в позовній заяві прохала суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта останньої № [NUMBER] , копією Свідоцтва про її народження Серія [NUMBER] та копією сторінок паспорта відповідача серії [NUMBER] . Позивачка з 19.09.2022 навчається у навчально-науковому інституті фінансів, економіки, управління та права Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на другому курсі денної контрактної форми навчання, що підтверджується довідкою № 10-375 від 29.08.2023. Орієнтовний термін навчання до 30.06.2026. Позивачка проживає окремо від батьків та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000874758 від 24.10.2023. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1\~ст. 199 СК України\~передбачено, що, у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомогота нерухомогомайна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судповинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становищедитиниі платника аліментів;наявність востанньогоіншихнеповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків,повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої позивачки, яка продовжує навчання на денному відділенні ВНЗ і потребує матеріальної допомоги, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а тому, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача слід проводити стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання - до 30.06.2026 на користь позивачки. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, з огляду на задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн на підставі: копії договору № 17/23 від 02.10.2023, акту приймання-передачі виконаних робіт по вказаному договору від 03.10.2023; розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу; квитанції № 17 про фактичну оплату наданих послуг в сумі 2500 грн; копії ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ № 1161067 від 02.10.2023. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивачки на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивачки у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору та складності справи. Оскільки позов задоволено повністю, тому понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved