Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 58 948,90 грн., з яких 14 395,75 грн. інфляційні витрати, 6 037,29 гри - 3% річних за період з 14.12.2019 року по 11.11.2021 року, 38 515,86 грн. пені за період з 14.12.2019 по 13.12.2020 року. Вказані вимоги обґрунтував та виклав в позовній заяві(а.с.1-9). Ухвалою судді від 21 грудня 2021 року відкрито провадження по вказаній позовній заяві та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив(а.с.57-60). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2018 року позивач уклав з відповідачем заяву-договір № 2018/І__С/191-005055 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи; операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», на виконання якого на моє ім`я було був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] Депозитна картка РгоЗапас(а.с. 8). До 13 грудня 2019 року на картці (на депозиті) знаходилися грошові кошти у сумі 4507,70 доларів США. 13 грудня 2019 року, приблизно о 18:00 год. позивач виявив, що його номер мобільного телефону [NUMBER] є відключений (заблокованим), а саме був поза межами досяжності. 14 грудня 2019 року він особисто звернувся до відділення оператора зв`язку «Водафон» з приводу того, що його номер не є активним. У відділенні «Водафон» повідомили, що вказаний номер «шахрайським шляхом» переоформлений на іншу особу, яка ним і користується. Будь-які дані про особу не повідомили/а.с.12 та зворотна сторона/. 14.12.2019 року позивач зателефонував на гарячу лінію «УКРГАЗБАНК» повідомив про вказану ситуацію та попросив заблокувати картку, щоб ніхто не мав можливості вчинити з нею будь-які дії. Зателефонували з «УКРГАЗБАНК» та повідомили, що кошти на картці відсутні - залишок складає 3 долари. Того ж 14.12.2019 року позивач звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту Кропивницьким ВП ГУ НП в Кіровоградській області було розпочате кримінальне провадження № 12019120020009317 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та позивача було визнано потерпілим/а.с.13-14/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград у справа № 404/1789/20 від 12 квітня 2021 року з врахування ухвали від 19 квітня 2021 року, мої позовні вимоги було задоволено повністю та зобов`язано ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відновити залишок коштів у сумі 4507,70 доларів США на моєму картковому рахунку в ПАТ КБ «УКРГАЗБАНК» згідно заяви-договору №2018/1 С/191-005 05 5 від 17 грудня 2018 року до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій у період з 13 грудня 2019 року по 14 грудня 2019 року включно, тобто станом на 23 год 59 хв. 12 грудня 2019 року(а.с.38-40). Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №404/1789/20, провадження № 22-ц/4809/1095/21, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишено без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 квітня 2021 року без змін(а.с.41-43). 11 листопада 2021 року кошти були зараховані на рахунок позивача у банку у сумі 4507,70 доларів США відновлено (а.с.44). 12 листопада 2021 року у приміщенні Банку позивач знав всі кошти з картки. Згідно листа-відповіді вих. № 51201/202/2020 від 27.02.2020р. ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (додається, яке також було доказом у справі 404/1789/20) повідомив позивача, що 13 грудня 2019 року з його картки були списані кошти та було здійснено 14 операцій з оплати товарів/послуг. Загальна сума безпідставно списаних з карти коштів за 13 та 14 грудня 2019 року становить 105 234,58 (сто п`ять тисяч двісті тридцять чотири грн. 58 коп.) з розрахунку (100 835,55+4 399,03). Отже, з 12:20 год 14.12.2019 року в мене з банківської карти було вже незаконно списано 105 234,58 грн. Як вважає позивач, враховуючи приписи ст. 1073 ЦК України банк мав 14.12.2019 року відновити всі списані кошти у сумі 105 234,58 грн. на його картці, що було зроблено банком лише11.11.2021 року після набуття чинності рішення у справі № 404/1789/20. Враховуючи зазначене, незаконно неповернуті до 11.11.2021 року кошти банком у розмірі 105 234,58 грн., позивач вказує, що інфляційні витрати становлять в сумі 14 395,75 грн.; 3% річних за період з 14.12.2019 року по 11.11.2021 року становлять - 6 037,29 грн.(ас..5-6); розмір пені за період з 14.12.2019 по 13.12.2020 року складає 38 515,86 грн.(а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК, за договором банківського рахунку, банк зобов`язується приймати й зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування й видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. В ході розгляду справи №404/1789/20 було встановлено, що спірні транзакції були проведені 13 та 14 грудня 2019 року, тоді як в банк позивач звернувся лише 14 грудня, вже після проведення платіжних операцій. Одразу ж після звернення позивача на гарячу лінію банку, всі операції по рахунку були зупинені. За таких обставин, банк не мав підстав для повернення коштів позивачеві до того часу, поки це не було встановлено та прийнято рішення суду. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.10.2021 року, після того як Кропивницьким апеляційним судом винесено постанову по справі №404/1789/20, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги банку. 11.11.2021року, одразу ж після погодження добровільного виконання рішення суду внутрішніми службами, банком були перераховані кошти в розмірі 4507,70 доларів США па рахунок позивача, оскільки і умовами договору № 2018/І_С/191-005055 від 17.12.2018 року і рішенням суду вирішено стягнути на користь пози вача кошти саме в іноземній валюті - доларах США. Вказане підтверджується меморіальним ордером №2980 31 від 11.11.2021р. (а.с.61). Вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат в сумі 14395,75 гри, є безпідставними, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. В даних правовідносинах, зобов`язання виражено в іноземній валюті - доларах США, а отже інфляційні витрати до них не застосовуються. Аналогічна правова позиція була неодноразово підтверджена в численних постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 01.03.2017 року у справі №6-284цс17 та останніх постановах Верховного Суду, зокрема у постанові тю справі №130/2604/18 від 03.03.2021 року. Вимоги про стягнення 3% річних в сумі 6037,29 грн., теж не обгрунтовані, оскільки розмір заборгованості та період за який вони розраховані не відповідають дійсності. Так, згідно розрахунку наведеного позивачем, 3% розраховані за період з 14.12.2019р. по 11.11.2021 року, виходячи із суми боргу в розмірі 105234,58 грн., адже рішенням суду було вирішено повернути позивачеві кошти саме в іноземній валюті - в розмірі 4507,70 доларів США. Відомостей про те, по якому курсу гривні до долара США , на яку дату, позивач порахував суму боргу та станом на яку дату, ані розрахунок ані позовна заява не містять. Що стосується періоду нарахування 3% річних, то як вже зазначалося вище, - обов`язок банку із повернення позивачу коштів в сумі 4507,70 доларів США виник 12.10.2021 року, після набрання законної сили рішенням суду. Рішення суду банк виконав добровільно 11.11.2021 року. Щодо нарахування пені за період з 14.12.2019р. по 13.20.2020 року, суд зазначає наступне. Згідно ч.3 ст. 1066 Цивільного кодексу, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Після письмового звернення позивача із заявою про незгоду з транзакцією, банком було проведено службове розслідування. В ході проведення службового розслідування, операції по списанню коштів з рахунку позивача були опротестовані банком до міжнародної платіжної системи MasterCard. У відповідь міжнародною платіжною системою були надані документи. Рішенням суду у справі № 404/1789/20 було встановлено, що ініціатором платежів був не [PERSON] , а треті особи, які заволоділи електронним платіжним засобом позивача шахрайським шляхом Тобто, тільки після 12.10.2021 року, як зазначалося вище, у банку виник обов`язок щодо повернення коштів позивачу, а тому нарахування пені за період з 14.12.2019 по 12.12.2020р. є безпідставним. Позивач не довів та не надав доказів, того, що банк зі свого боку не здійснив всі дії щодо вчасного повернення коштів на рахунок позивача, а тому він має право на стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені з відповідача. Вказані правовідносини не пов`язані із порушенням прав споживача, оскільки обов`язок банку із повернення коштів в розмірі 4507,70 доларів США, виник па підставі рішення суду, а не на підставі договору про надання товарів, робіт чи послуг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач не довів належними та допустимим доказами правомірність своїх вимог, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, Закон України «Про захист прав споживачів», яким позивач звільнений від сплати судового збору та те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, суд залишає судовий збір за рахунок держави. На підставі ст.ст. 16, 203, 2015, 216, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed