overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 25.08.2012 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дитини не має. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та повага. На даний час подружні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб є лише формальним і продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Майновий спір відсутній. А тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Загір`янською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 24 грудня 2012 року склала заповіт, що посвідчений секретарем Загір`янської сільською радою Зборівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за номером 164 згідно умов якого, заповів належне все майно позивачу [PERSON] , яка спадщину прийняла. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Загір`янською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 17. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), інші особи не претендують на спадок, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 15 вересня 2023 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2465 га. кадастровий номер 6122680700:02:001:0170, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2465 га. кадастровий номер 6122680700:02:001:0170, що в [ADDRESS]. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 15 вересня 2021 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка подалп заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

03.08.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.09.2015 року, від шлюбу не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.09.2015 року. Від шлюбу не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

03 жовтня 2023 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 березня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання позивач не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, з використанням засобів електронного зв`язку подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 328 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

20.09.2023 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача на даний час сім`я розпалася та існує формально, ведення спільного господарства і сумісне проживання припинено остаточно. Позивач вважає, що збереження сім`ї не можливе і суперечить її інтересам. Справу передано судді-доповідачу 20.09.2023 р. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 25.09.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 19.10.2023 р. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 19.10.2023 р. відкладено судове засідання на 13.11.2023 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 29.11.2019 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 10), та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач не просила надати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

враховуючи складність справи, а також значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частини рішення суду, відклавши складання повного рішення суду на строк не більш як п`ять днів згідно з вимогами ч.6 ст.259 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 18.02.2017р. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося, а відносини стали лише погіршуватися, що призвело до розпаду їх сім`ї. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає їх з відповідачем різні погляди на життя.\~ Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати, стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 05.10.2023р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка у судове засідання не прибула, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.\~\~ На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивачка примирюватись не бажає, втратила взаємні подружні почуття до відповідача, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, позивачка не бажає зберігати шлюб. Відтак, вимоги позивачки щодо розірвання їх з відповідачем шлюбу підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 26.09.2007р. Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося, а відносини стали лише погіршуватися, що призвело до розпаду їх сім`ї. З жовтня 2022р. сторони стали проживати окремо та повністю припинили сімейні відносини. Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати, стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 10.10.2023р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка у судове засідання не прибула, відповідач відзиву на позовну заяву не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивачка примирюватись не бажає, втратила взаємні подружні почуття до відповідача, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, позивачка не бажає зберігати шлюб. Відтак, вимоги позивачки щодо розірвання їх з відповідачем шлюбу підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 28.04.1998р. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося, а відносини стали лише погіршуватися, що призвело до розпаду їх сім`ї. Позивач вказує, що шлюб існує лише формально. Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08.09.2023р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка у судове засідання не прибула, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.\~\~ На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивачка примирюватись не бажає, втратила взаємні подружні почуття до відповідача, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, позивачка не бажає зберігати шлюб. Відтак, вимоги позивачки щодо розірвання їх з відповідачем шлюбу підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved