Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

У поданій в суд в інтересах держави позовній заяві керівник Здолбунівської окружної прокуратури просить стягнути з [PERSON] до Державного бюджету України понесені Комунальним підприємством «Рівненська обласна дитяча лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в розмірі 5175 грн. 45 коп. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вироком Здолбунівського районного суду Рівненької області від 25 лютого 2022 року відповідача [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст.125 КК України в умисному заподіянні неповнолітній потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями остання перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» та на її лікування витрачено 5175,45 грн. Фінансування витрат, понесених на лікування комунальним підприємством здійснювалось з Державного бюджету України за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. У судовому засіданні представник Здолбунівської окружної прокуратури позовні вимоги підтримала повністю з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Інші учасники справи подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що вироком Здолбунівського районного суду Рівненької області від 25 лютого 2022 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме, в умисному заподіянні 19 грудня 2021 року неповнолітній [PERSON] легких тілесних ушкоджень у вигляді синців на обличчі. Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (ч.3 ст.1206 ЦК України). Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. За інформацією КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради від 27 липня 2023 року потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Центрі відновного лікування для дітей з органічним ураженням центральної нервової системи та порушенням функції опорно-рухового апарату в період з 19 до 22 грудня 2021 року з діагнозом «Струс головного мозку. Вегетосудинна дистонія з церебростенічним синдромом», що складає 3 ліжко-днів вартістю одного ліжка/дня 1725,15 грн., та на стаціонарне лікування останньої витрачено 5175,45 грн., джерелом фінансування яких є кошти Національної служби здоров`я України (державний бюджет) згідно договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Понесені Комунальним підприємством «Рівненська обласна дитяча лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в розмірі 5175 грн. 45 коп. відповідачем [PERSON] не відшкодовані. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 2684 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved