Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

28.09.2023 позивачка звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що з 18.09.2021 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку. Також зазначає, що на її утриманні перебуває ще одна донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку регулярно не надає коштів на утримання доньки [PERSON] та на її особисте утримання, при цьому він є молодою людиною працездатного віку, постійно перебуває на підробітках, а тому може надавати необхідну матеріальну допомогу. На підставі цього позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на її особисте утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років. 02.10.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указаний позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 24.10.2023, яке в подальшому через неявку відповідача було відкладено на 08.11.2023 (а.с.23, 24). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. 08.11.2023 до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. 08.11.2023 відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. У частині 1 статті 206 ЦПК України закріплено право позивача відмовитися від позову, а відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК). За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Суд установив, що 18 вересня 2021 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1103, що вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2021 (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2022 (а.с.11). Суд також\~установив,\~що малолітня\~донька сторін\~ [PERSON] ,\~ [INFO] фактично\~ проживає\~ з\~ позивачкою\~ [PERSON] \~ по\~ [ADDRESS] ,\~входить до\~складу її\~сім`ї та перебуває на утриманні матері, що вбачається з копії довідки № 101-20-9 вих-23 від 27.09.2023, виданої Калиновецьким старостинським округом виконавчого комітету Таращанської міської ради (а.с.10). Також з позивачкою проживає та перебуває на її утриманні ще одна її донька [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.12.2014, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України № 00015697366 від 14.08.2023 та копії довідки № 101-20-9 вих-23 від 27.09.2023 (а.с.12-14). При вирішенні спору судом застосовано такі норми права. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) підлягає до задоволення. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд виходить із такого. Статтею 75\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) визначається право одного з подружжя на утримання. Згідно ч.ч. 2, 3 ст.\~77\~СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі і сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 6 ст.\~84\~СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За положенням ч. 1 ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі даного позову є 28.09.2023. За змістом ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом достовірно встановлено із матеріалів справи той факт, що [PERSON] є дружиною відповідача у справі [PERSON] , з нею проживає їхня спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України, позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Сімейним законодавством передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є працездатним чоловіком, який має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Вказана обставина не заперечується відповідачем і доказів протилежного суду не надано. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб суду не надано. Також суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих суду і досліджених у судовому засіданні доказів, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд прийшов до переконання про наявність підстав для задоволення заявленого позивачкою [PERSON] позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір за дві майнові позовні вимоги у розмірі 2147,20 гривень (1073,60 грн *2) на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved