Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. На обґрунтування позовних вимог вказано, що 28.07.2020 між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] (далі Відповідач-1) було укладено Договір про споживчий кредит №В-38/079/20/107/99С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 8\~383 грн. 09 коп. Позивач виконав умови кредитного договору та надав кредитні кошти в сумі 8\~383,09 грн., згідно заяви Відповідача-1 від 28.07.2020 на зарахування коштів на цільовий внесок в додатковий капітал. До того ж, 28.07.2020 від Відповідача-1 надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 8\~383,09 грн. Позивач повернув відповідачу добровільний цільовий внесок додатковий капітал, а останній його отримав. Проте, Відповідачем-1 було порушено п.3.3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця , а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідача повернення кредиту станом на 28.07.2023, з якого також вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором складає: 21\~352,48 грн., з яких: 7\~547,02 грн. сума заборгованості по сплаті діла кредиту станом на 28.07.2023 та 13\~805,46 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 25.03.2021 по 28.07.2023. Таким чином, за кредитним договором Відповідач-1 був зобов`язаний сплатити заборгованість по тілу кредиту та нараховані проценти за користування ним, однак таке своє зобов`язання не виконує. Також, 28.07.2020 між позивачем та [PERSON] (далі Відповідач-2) було укладено Договір поруки №В-38/079/20/107/99С, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з Відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань Відповідача-1 за кредитним договором і по додатковим договорам до нього. Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і Відповідач-1 за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено. Таким чином, за невиконання відповідачем її зобов`язань за кредитним договором [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем щодо зобов`язань за кредитним договором. Отже, відповідачі повинні виконати перед позивачем передбачені кредитним договором зобов`язання по сплаті тіла кредиту та нарахованих процентів. Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору відповідачі повідомлялися про необхідність виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, Договором поруки, однак жодного результату вказане не дало, тому позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляду справи за його відсуності. Позивачем надано заперечення на відзив відповідно до яких кредитна спілка «Центр фінансових послуг» дійсно знаходиться в стані припинення як юридичної особи, однак на даний час юридичну особу не припинено, відповідно, позивач має повну цивільну правоздатність, а відтак право вимагати стягнення заборгованості за зобов`язанням по договору. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань від останніх до суду не надходило. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив відповідно до якого відповідач позов не визнала оскільки позивач перебуває в процесі припинення шляхом приєдання до КС "Суперкредит", всі наявні ліцензії КС «Центр фінансових послуг» на надання фінансових послуг відкликано, відповідно, всі права та обов`язки перейшли до КС "Суперкредит", яка є правонаступником КС «Центр фінансових послуг», а тому кредитна спілка «Центр фінансових послуг» не вправі вимагати від відповідача виконання обов`язків за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення, що відповідають змісту відзиву, крім того, зазначила про незгоду з розрахунками позивача. Представник відповідача також пояснила, що [PERSON] не виконувала свої зобов`язань як поручителя ні на користь КС «Центр фінансових послуг», ні на користь КС "Суперкредит". Представником відповідача також надано суду в письмовому вигляді доводи щодо викладених у відповіді на відзив заперечень та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Неявка відповідача [PERSON] не перешкоджає розгляду справи оскільки відповідач належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася повторно, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 8383,09 грн на строк 36 місяців, дл 28.07.2023, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 78% річних, згідно графіка платежів, передбаченого п. 3.3 кредитного договору, що підтверджується копією договору №В-38/079/20/107/99С від 28.07.2020. Позивач надав кредит 28.07.2020 шляхом перерахування суми кредиту на добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, що передбачено п. 3.1 договору, та подальшого поверенння цього внеску позичальнику, що підтверджено копією відповідної заяви та копією видаткового касового ордеру. Також, 28.07.2020 між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №В-38/079/20/107/99С, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання її зобов`язань за кредитним договором і по додатковим договорам до нього, що підтверджується копією Договору поруки №В-38/079/20/107/99С від 28.07.2020. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України \~ разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок неповернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості в сумі 21 352,48 грн., що складається з суми заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 7 547,02 грн. та суми заборгованості по сплаті процентів у розмірі 13 805,46 грн. Розмір заборгованості підтверджений розрахунком позивача. Відповідачами не надано доказів щодо погашення суми боргу, крім того, відповідачами не надано доказів необґрунтованості суми боргу, а тому позов Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» є обґрунтованим та підлягає задоволенню з віднесенням витрат по справі на відповідачів солідарно, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Стосовно доводів представника [PERSON] викладених у відповіді на відзив заперечень, суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Судом встановлено, і дана обставина не заперечується сторонами, що кредитна спілка «Центр фінансових послуг» дійсно перебуває в процесі припинення шляхом її приєднання до КС "Суперкредит",\~разом з\~тим,\~враховуючи відсутність\~в ЄДРПОУ\~запису про\~припинення юридичної\~особи позивача,\~з урахуванням\~положень ст.\~104\~ЦК України,\~суд дійшов\~висновку,\~що на\~даний час\~КС "Суперкредит"\~не є\~правоноступником прав\~та обов`язків\~позивача,\~відповідно кредитна спілка «Центр фінансових послуг» зберігає свою правоздатність та має право вимагати від відповідачів виконання зобов`язань за кредитним договором. Суд вважає, що відсутні підстави для вирахування висновків Верховного Суду, що викладені в постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц, в даній справі, з наступних підстав. Верховний Суд у вказаній вище справі зробив такий висновок про застосування норми права: ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» не має достатньої інституційної та операційної незалежності від держави. Саме держава прийняла рішення про приєднання ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» до Житомирського державного технологічного університету та його нереалізовувала протягом значного періоду часу. У статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. З урахуванням того, що згідно пункту 3 наказу Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП«Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» та не пов`язується з державною реєстрацією припинення ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» датою виникнення універсального правонаступництва Житомирського державного технологічного університету щодо ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу № 933 - 15 вересня 2015 року, з якої він є правонаступником ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій». З мотивувальної частини постанови Верховного Суду вбачається, що предметом розгляду в цій справі було вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження - державного підприємства в зв`язку з прийняттям державою рішення про його припинення шляхом приєдання до Житомирського державного технологічного університету та нереалізацією цього рішення протягом тривалого часу, отже, обставини в справі, що розглядалися Верховним Судом є відмінними від обставин дано справи. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved