Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

03 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 06 листопада 2020 року уклав шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, сторони спільно не проживають з січня 2022 року, шлюбні стосунки не підтримують, отже збереження шлюбу неможливе, а відтак Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. 05 жовтня 2023 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 06 листопада 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин Французької Республіки Одінет [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2020 року, про що свідчить актовий запис №2025, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (серія [NUMBER] ). Відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не просила відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дітей немає. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільно не проживають з січня 2022 року, шлюбні стосунки не підтримують, отже збереження шлюбу неможливе. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved