Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до Вишгородської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] про скасування обтяження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , придбали трикімнатну квартиру за [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, укладеного 26 грудня 2000 року та посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак В.Я. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрився спадок на 1/4 частки вказаної квартири. При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину і отриманням нотаріусом 30.11.2022 року інформації з Державного реєстру речових прав на майно, прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, було встановлено, що наявна заборона на квартиру [ADDRESS] , тобто на належну їм квартиру. Заборона була внесена реєстратором, Вишгородською районною державною нотаріальною конторою 14.09.2004 року за № 1301335; тип обтяження: заборона (архівний запис); підстава обтяження: повідомлення б/н, Приватний нотаріус; об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина: відсутність коду: архівний запис; архівний номер: 3599024KIEV476, архівна дата: 17.07.2001, дата виникнення: 02.10.1997, № реєстру: 68, внутр. № DC01893228F2442А6 А2В. Відтак, підставою обтяження зазначено повідомлення приватного нотаріуса б/н, при цьому не вказано ні прізвища приватного нотаріуса, ні назви нотаріального округу. Із додаткових даних було встановлено, що дата виникнення заборони 02.10.1997 року, щодо власника [PERSON] . Згідно договору купівлі продажу, посвідченого нотаріально 26.12.2000 року, квартира була придбана подружжям [PERSON] та [PERSON] від свого імені та імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , у продавців: [PERSON] та [PERSON] , яким квартира належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. 31 грудня 1997 року за № 8320. Про будь які обтяження щодо відчужуваного нерухомого майна у даному договорі не зазначено. При зверненні до Київського обласного державного нотаріального архіву з запитом щодо наявності повідомлення приватного нотаріуса, яке було підставою для реєстрації обтяження, була отримана відповідь про неможливість надання запитуваної інформації з огляду на те, що вона є таємною, як професійна, а саме нотаріальна таємниця та роз`яснено, що може бути надана лише на обґрунтовану письмову вимогу суду з обов`язковим зазначенням номеру справи та прикладанням гербової печатки. Відтак, у зв`язку із неможливістю скасування обтяження в позасудовому порядку, а його наявність порушує права позивачів, як власників на розпорядження цим майном, звернулися до суду та просили усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а саме нерухомим майном - квартирою [ADDRESS] шляхом скасування (зняття) заборони, зареєстрованої Вишгородською районною державною нотаріальною конторою 14.09.2004 року за № 1301335 підстава обтяження повідомлення б/н, приватний нотаріус, об`єкт обтяження невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: квартира [ADDRESS] , додаткові дані: архівний номер: 3599024KIEV476, архівна дата 17.07.2001, Дата виникнення: 02.10.1997, № реєстра: 68, внутр. № DC01893228F2442А6А2В. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від 22.05.2023\~року залучено [PERSON] до участі у розгляді даної цивільної справи в якості співвідповідача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.10.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання в якому просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити із викладених у позові підстав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з`явилася подала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Вишгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.12.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 4664 [PERSON] , [PERSON] , яка діє зі згоди своєї матері [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] , що діють від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] придбали трикімнатну квартиру, жилою площею 40,1 кв.м., загальною площею 67,3 кв.м., що знаходиться в будинку побудованому з цегли, за адресою: [ADDRESS] в рівних частинах кожний, яка належала продавцям на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. 31.12.1997 року за № 8320, зареєстрованого в Вишгородському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 83/48 30.01.1998 року, та на підставі довідки характеристики, виданої тим же бюро 21.12.2000 року за № 2111. З даного договору встановлено, що продавці свідчать, що квартира до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена в спорі і під забороною не перебуває, прав щодо третіх осіб не має і гарантують покупцям відсутність заборгованості по комунальних послугах на день підписання цього договору. З реєстраційного посвідчення виданого начальником бюро технічної інвентаризації [PERSON] встановлено, що Вишгородське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира [ADDRESS] в цілому зареєстрована 1/4 частина за [PERSON] , 1/4 частина за [PERSON] , 1/4 частина за [PERSON] та 1/4 частина за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 4664 від 26.12.2000 року та записано в реєстрову книгу за № 24, за реєстровим № 83/48 04.01.2001 року. Зі свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на частину належної йому квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса позивачам стало відомо про наявність заборони на належну їм та спадкодавцю квартиру. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна № 316439835 від 30.11.2022 року вбачається, що наявна заборона на квартиру, внесена реєстратором Вишгородською районною державною нотаріальною конторою 14.09.2004 року за № 1301335; тип обтяження: заборона (архівний запис); підстава обтяження: повідомлення б/н, Приватний нотаріус; об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина: відсутність коду: архівний запис; архівний номер: 3599024KIEV476, архівна дата: 17.07.2001, дата виникнення: 02.10.1997, № реєстру: 68, внутр. № DC01893228F2442А6А2В. З копії\~реєстру для\~реєстрації заборони\~відчуження жилих\~будинків,\~початого 02.01.1976\~року,\~закінченого \~2001\~рік наданого Київським обласним нотаріальним архівом на виконання вимог ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Шостак В.Я. 02.10.1997 року накладений арешт (заборона) на квартиру [ADDRESS] , власник [PERSON] . Згідно копії алфавітної книги обліку заборон початої 02.01.1976 року, закінченої 1997 році, наданої Київським обласним нотаріальним архівом на виконання вимог ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2023 року в графі прізвище, ім`я, по батькові власника будинку зазначено - [PERSON] , в графі номер за реєстровим зазначено 2.10.97 № 68, в графі відмітка про зняття заборони або арешту зазначено знято згідно довідки Експобанка 15.12.97 № 3059. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2023 року було витребувано з Національного банку України копію довідки від 15.12.1997 року № 5059 виданої АТ КБ «Експобанк» щодо [PERSON] . Проте, на виконання вимог даної ухвали суду Національним банком України повідомлено, що документи банку за 1997 рік на зберігання не передавалися. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. На підставі наведеного суд приходить висновку, що на наявна заборона (арешт) порушує права позивачів, так як вони не мають можливості реалізувати свої права, як власники квартири. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в забороні (арешті) зазначеної квартири, яка належить на праві власності позивачам по 1/4 частині кожному. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеної заборони (арешту) на квартиру, яка належить на праві власності позивачам по 1/4 частині кожному, неможливість скасування її в позасудовому порядку та оскільки позивачі в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про скасування обтяження нерухомого майна, захистити своє порушене право не можуть, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту їх права шляхом скасування такої заборони (арешту) з квартири, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved