Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач подала до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19 квітня 2023 року між ними був зареєстрований шлюб Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Спільне подружнє життя припинено з липня 2023 року і на примирення позивач не згодна. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте згідно із заявою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна та наполягає на розлученні. Просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просить справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 квітня 2023 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 19 квітня 2023 року Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 89 (а.с.3). Від шлюбу, сторони дітей не мають. З наведених у позові позивачем обставин вбачається, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Обмежень щодо пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу, з урахуванням положень ст.110 СК України, не встановлено. Згідно ч.1 ст.110, ст.112\~СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. Статтею 51\~Конституції\~України та приписами ст.24\~СК\~України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається \~ \~ \~ \~Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved