Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №785-н від 12.07.2007 року в розмірі 11248,60 грн. та судового збору у розмірі 1921.00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та [PERSON] 12.07.2007 було укладено кредитний договір №785-н. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк надав позичальнику на умовах цього Договору кредит в сумі 5 000.00 (п`ять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 24.0 (двадцять чотири) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Кредит надається на 36 (тридцять шість) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.07.2010 року. Згідно з п.п. 3.2.1 договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. Відповідно до\~п.п.\~3.3.1-3.3.7\~договору Позичальник\~зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, використовувати кредит у строки, визначені цим Договором, повернути кредит в сумі 5 000,0 (п`ять тисяч) гривень точно в строки, обумовлені цим договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування Кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, як передбачено в Договорі. У разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитна ресурсами та пені. Відповідати всіма власними коштами майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. Рішення суду набрало законної сили 19.07.2010 року. Відповідно до п. 1.6.1.2 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактично отриману позичальником суму кредиту, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту повного погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом №785-н від 12.07.2007 року станом на 10.01.2019 року у розмірі 11248,60 грн., з яких: -7337,86 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; -580,14 грн. сума пені; - 1290,36 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 1429.92 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; -282.83 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; -327. 49 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 січня 2020 року суддею Павловською Г.В. відкрито провадження у вказаній справі. Відповідач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у судове засідання не з`явилась. Судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.11\~ст.128 ЦПК України\~щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання. Проте, відповідач у судове засідання не з`явилась, судові повістки повернулись на адресу суду із штемпелем «Укрпошти» та відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». Тому суд вважає відповідачку належно сповіщеною про час і місце розгляду справи. Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та [PERSON] 12.07.2007 року було укладено кредитний договір №785-Н. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк надав позичальнику на умовах цього Договору кредит із сумі 5 000.00 (п`ять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 24.0 (двадцять чотири) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Кредит надається на 36 (тридцять шість) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.07.2010 року. Згідно з п.п. 3.2.1 договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. Відповідно до\~п.п.\~3.3.1-3.3.7\~договору Позичальник\~зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, використовувати кредит у строки, визначені цим Договором, повернути кредит в сумі 5 000,0 (п`ять тисяч) гривень точно в строки, обумовлені цим договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування Кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, як передбачено в Договорі. У разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитна ресурсами та пені. Відповідати всіма власними коштами майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. рішення суду набрало законної сили 19.07.2010 року. Відповідно до п. 1.6.1.2 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактично отриману позичальником суму кредиту, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту повного погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом №785-н від 12.07.2007 року станом на 10.01.2019 року у розмірі 11248,60 грн., з яких: -7337,86 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; -580,14 грн. сума пені; - 1290,36 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 1429.92 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; -282.83 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; -327. 49 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтями\~15,\~16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як передбачено\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України Позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в заставу майна. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет застави. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, зазначено, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови та строк дії кредитного договору. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за ним та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050\~ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. Велика Палата Верховного Суду вказала в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України Позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в заставу майна. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет застави. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. З огляду на вказані норми та правові позиції взагалі є безпідставним нарахування позивачем процентів, пені за умовами договору заявивши про повернення коштів кредиту звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, рішення за яким було ухвалено 10.11.2020 року у справі 2-1160/2010. Частинами першою, третьою\~статті 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За нормами ч.1,2\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За правилами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є обґрунтованими вимоги про стягнення втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 1290,36 грн., втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 1429,92 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 282,83 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 327,49 грн., відповідно до вимог\~ст.625 ЦК України, оскільки відповідачкою протягом вказаного періоду часу не виконується зобов`язання після ухвалення рішення суду. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial