Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом з урахуванням заяви про заміну позивача, згідно якого просить суд: стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості у розмірі 505 883,94 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 7 588,26 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 50 588,39 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 926 280,30 грн. до 17.07.2025 р. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 18444/2018 від 18.07.2018 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] (надалі - Заставодавець) 18.07.2018 р. було укладено Договір застави № 1683. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 18444/2018 від 18.07.2018 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] (надалі - Поручитель) 18.07.2018 р. було укладено Договір поруки № 18444/2018/2. Разом з тим, в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором не виконали та не надали своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за кредитом. 21 грудня 2021 року між АТ «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 18444/2018 від 18 липня 2018р., укладеним між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». За вказаних обставин, а також у зв`язку з виникненням у відповідачів значної заборгованості за договором, яку вони в добровільному порядку не сплачують, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачам було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 03.04.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну позивача правонаступником у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості - задоволено. Залучено до участі у цивільній справі № 761/30062/21 правонаступника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» - в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявили, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 18444/2018. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 року та згідно з Рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який являється його правонаступником (абзац 2, п. 1.2 Статуту АТ «Кредобанк» в новій редакції від 29.11.2018 року). Згідно із п.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, банк видає Позичальнику Кредит у сумі 926 280,30 грн. до 17.07.2025 р. на наступні цілі: на здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу та оплати страхування від нещасних випадків та для оплати страхового платежу по КАСКО. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2.8. Кредитного договору, Датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов цього Кредитного договору. Відповідно до п.3.3. Кредитного договору, на момент укладення Договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної ставки на перший період дії ставки, надалі Первинна Процентна ставка в розмірі: - 14,99 % річних з дати укладення договору. Відповідно до п.3.11. Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у р.3 цього Договору з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає із умов Кредитного договору. Відповідно до п.3.12. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти, комісії та інші платежі за Кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості. Відповідно до п.3.15. Кредитного договору, Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в Банк на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором (п.2.1., 4.8) та/або додатками до нього. Згідно із п. 4.7. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.10. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до 4.8. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п.4.7) усунути порушення умов Кредитного договору протягом 30 календарних днів із дня отримання повідомлення Банку. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору, штрафи за порушення зобов`язань за кредитним договором: п. 5.3.1. Кредитного договору, зокрема-у розмірі 0,4% річних від суми заборгованості за кредитом, щомісячно за кожний випадок порушення, невиконання або неналежного виконання обов`язків/вимог п.п. 10.1.3.1 та / або п.п.10.1.3.3. Кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 18444/2018 від 18.07.2018 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] (надалі - Заставодавець) 18.07.2018 р. було укладено Договір застави № 1683. Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог ПАТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 18444/2018 від 18.07.2018 р., укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Відповідно до п. 1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно: автомобіль марки ТОYОТА, модель САМRY, 2018 рік випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 2494 куб.см, колір - білий, ДНЗ [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (надалі - Предмет застави). Відповідно до п. 1.3. Договору застави, заставна вартість Предмету застави визначається Сторонами у сумі 807 384,80 грн. На строк дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні Заставодавця за адресою: [ADDRESS] . Договором застави АТ «Кредобанк» надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, порядок передбачено п. 5 Договору застави та чинним законодавством України. 18.07.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. було накладено заборону відчуження рухоме майно - Предмет застави та зареєстровано, що підтверджується витягом № 56350781 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до п. 3.1.4. Договору застави, у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором Заставодержатель має право достроково звернути стягнення на Предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення , включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних зі зверненням стягнення і реалізацію Предмета застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до 4.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 18444/2018 від 18.07.2018 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] (надалі - Поручитель) 18.07.2018 р. було укладено Договір поруки № 18444/2018/2. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки) за Кредитним договором № 18444/2018 від 18.07.2018 р. Відповідно до п. 2.5. Договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Договором поруки визначено, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Відповідно до ст. 553 ЦКУ, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Ст. 554 ЦКУ визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.4.7. Договору поруки, цей договір припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 18444/2018 від 18.07.2018 р. станом на 17.06.2021 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 505 883,94 грн. 21 грудня 2021 року між АТ «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 18444/2018 від 18 липня 2018р., укладеним між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 18444/2018 від 18 липня 2018 р., в сумі 506427,78 грн., з яких: - 429262,63 грн. - заборгованість в частині непогашеного кредиту (по тілу); - 77165,15 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом. При цьому, судом встановлено, що згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 61993778 від 30.06.2020 - залишок нестягнутої заборгованості за виконавчим документом дорівнює 372 580,15 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на приписи п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Приписами ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також згідно ч. 2, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 18444/2018 та для забезпечення виконання зобов`язань за вище вказаним Кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 18444/2018/2, умови якого позивачем було виконано шляхом надання відповідачам кредитних коштів, а відповідачі взяті на себе за договором зобов`язання не виконують, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було. Також, встановлено, що право грошової вимоги за кредитним договором № 18444/2018 від 18 липня 2018р. перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». При цьому, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 61993778 від 30.06.2020 - залишок нестягнутої заборгованості за виконавчим документом дорівнює 372 580,15 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідачів підлягає до стягнення на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишок нестягнутої заборгованості за виконавчим документом у розмірі 372 580,15 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 та ін). Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. До матеріалів позовної заяви не надані: детальний описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; платіжні документи, які мають враховуватися, як належні та допустимі докази підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, тому відсутність таких документів ставить під сумнів, чи є розмір 50 588,39 грн. обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. Також, суд вважає, що стягнення заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Оскільки, позивачем не надано докази, які підтверджують понесення витрат на правничу допомогу, на підставі ст. 141 ЦПК України (із урахуванням правового висновку, викладеного у постанові від 01 грудня 2021 року справа № 641/7612/16-ц (провадження № 61-15529св21)) не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 588,39 грн. При цьому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5 610,85 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог 73,65%. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 612, 625, 626, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial