Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

[PERSON] у серпні 2023 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона до 08.01.2009 перебувала у шлюбі з [PERSON] за час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] вже є повнолітньою та навчається на 1 курсі факультету іноземної філології та соціальних комунікацій Сумського державного університету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2026. Також позивачка вказала, що вона самостійно не може утримувати дочку до завершення нею навчання. Відповідач має стабільний дохід, працює у ТОВ «Сумитеплоенерго», здоровий та працездатний, інших дітей на утриманні не має, а тому має можливість приймати безпосередню участь в утримання доньки до завершення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення із дня подання позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Ухвалою суду від 04.08.2023 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка у судовому засіданні 26.09.2023, яке проводилося за її участі позовні вимоги підтримала повністю пославшись на обставини викладені у позовній заяві та не заперечила проти заочного розгляду справи. В подальшому позивачка в судове засідання не з`явилася та подала заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомив та не подав відзив. Третя особа [PERSON] також не з`явилася у судове засідання, але подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач\~не подав\~відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 24.04.2004 та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.10.2008 шлюб між ними було розірвано (а.с. 4, 8). За час цього шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою по [ADDRESS] (а.с. 5, 36). До повноліття доньки з відповідача на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21.01.2020 стягувалися аліменти (а.с.6). З довідки виданої Сумським державним університетом від 15.05.2023 за № 54.0223 вбачається, що [PERSON] є здобувачем освітнього ступеня «бакалавр» 1 курсу факультету іноземної філології та соціальних комунікацій, очної (денної) форми здобуття освіти, Сумського державного університету. Термін навчання з 15.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 7). Таким чином,\~судом установлено,\~що [PERSON] \~є повнолітньою\~донькою позивачки\~та відповідача,\~продовжує навчання. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Позивачка не має змоги самостійно забезпечити матеріально [PERSON] . Відповідно до статті 199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у зв`язку із навчанням не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги і таку допомогу крім позивачки має надавати також і відповідач, виходячи з рівного обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Згідно довідки виданої ТОВ «Сумитеплоенерго» від 03.10.2023 за № 43 відповідач [PERSON] з 09.12.2019 працює на посаді старшого майстра у ТОВ «Сумитеплоенерго» по теперішній час. Сукупний дохід відповідача за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 склав 85288,26\~грн (а.с. 40-41). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, яку отримує від ТОВ «Сумитеплоенерго» (а.с. 46-47). Отже суд установив, що відповідач має постійний дохід рівень якого є достатнім для надання матеріальної допомоги повнолітній доньці на період її навчання. Враховуючи викладене, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дочки підлягають стягненню з 28.07.2023 і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved