Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0221658 право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «ім. Шевченка» с. Держанівка Носівського району Чернігівської області. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658 належало [PERSON] , у порядку спадкування за законом після її смерті. У судове засідання позивач та його представник адвокат Вовк Н.А. не з`явилися, представник подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,83 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП\~ «ім. Шевченка», на її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 204 від 20 серпня 1996 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-16). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, за заявою якого Носівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] за № 188/2022, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35-38). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658, виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті (а.с. 17-18). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку із відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221658, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 275/02-31 від 30 березня 2023 року (а.с. 20). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved