Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та свої вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різницю характерів, відсутність між ними спільних інтересів, поглядів на життя та взаєморозуміння. Вказує про втрату почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Вважає, що шлюб є лише формальним та не бажає продовжувати такі шлюбні відносини. Зазначає, що після фактичного припинення сімейних відносин в 2019 році відповідачка виїхала до Республіки Польща, де зараз живе та працює помічником пекаря в приватній пекарні. Іноді вона приїздить в м. Суми, але залишається у своїх батьків. З дітьми бачиться, але доньки залишилися проживати разом з позивачем. До цього часу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. У них постійно виникають сварки з приводу місця проживання доньок, хоч вони і досягли віку, коли можуть самі вирішувати де і з ким із батьків їм жити. Виїжджати до Польщі доньки не бажають. Враховуючи те, що діти увесь час проживають разом з позивачем, знаходяться повністю на його утриманні, їм забезпечені належні умови проживання та виховання, вважає, що дочки повинні проживати разом позивачем. У нього з відповідачкою у спільній власності є житловий будинок, розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] , де вони зараз і проживають. Посилаючись на вказане, позивач просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою та визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2023 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27 липня 2023 року о 13 год.00 хв. 27 липня 2023 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 26 вересня 2023 року 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю відомостей про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу до судового розгляду на 01 листопада 2023 року о 13 год. 30 хв. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися судом належним чином. Від представника третьої особи надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 10 квітня 2003 року, зареєстрований Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 327, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9) та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , є [ADDRESS] (а.с. 11). За цією ж адресою також зареєстровані позивач та відповідачка. 01 листопада 2023 року від Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до суду надійшов висновок про визначення місця проживання дитини, згідно якого, приймаючи до уваги те, що дитина досягла віку, коли має право самостійно визначити місце свого проживання, Управління вважає недоцільним визначати місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с. 81). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Відповідакач не висловила заперечень з приводу розірвання шлюбу, тому наявні підстави вважати, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За змістом пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частини першої\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини третьої статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (частина перша\~статті 161 СК України). Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що між ним та відповідачкою наявні суперечки щодо місця проживання спільної дочки [PERSON] . На необхідність доведення обставин наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини вказано і в правовій позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 369/1587/19, висновок якої у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом. В судовому засіданні позивачем зазначено, що відповідачка не заперечує щодо проживання неповнолітньої дочки з ним, проте в телефонній розмові вона здійснила пропозицію щодо переїзду дочки до Польщі. Станом на час розгляду вказаного позову [PERSON] , [INFO] , досягла чотирнадцяти років. З огляду на вказану обставину та з урахуванням положень ч. 3 ст. 160 СК України, відсутні передбачені законом підстави для визначення в судовому порядку місця проживання неповнолітньої дочки сторін, оскільки вона досягла чотирнадцяти років і вправі самостійно обирати місце проживання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених вимог судові витрати у виді судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial