Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, в якій просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площею 11,8 кв.м. та 9,6 кв.м., у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,1 кв.м.; у загальному користуванні залишити кухню - 7,7 кв.м., туалет 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 7,5 кв.м., кладову 1,0 кв.м., частину підвалу під сарай 2,2 кв.м., а також стягнути з позивача на його користь судові витрати. Позов мотивовано тим, що сторони в справі є співвласниками квартири [ADDRESS] , та кожному з них на праві власності належить по частки квартири.Позивач вказує, що він перебуває в шлюбі, а відповідач проживає сама.Кімнати в квартирі ізольовані, проте перепланування квартири неможливе. Єдиним варіантом поділу житлової площі між сторонами в справі є виділ одному співвласнику великої кімнати (17, кв.м.) а іншому двох менших (загальною площею 21,4 кв.м.). Вирішити питання щодо користування квартирою іншим шляхом неможливо. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. У встановлений законом строк відповідач [PERSON] подала зустрічний позов, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь витрати по оплаті за послуги надання теплової енергії у розмірі 10901,46 грн., витрати по оплаті за послуги управління будинком у розмірі 6230 грн., інфляційні витрати у розмірі 4098,65 грн. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON] з жовтня 2019 по серпень 2022 не сплачував за дані послуги, на неодноразові прохання [PERSON] компенсувати частину витрат, відповідав відмовою. Просила суд стягнути судові витрати. (т.1 а.с.54-98) Одночасно з зустрічним позовом відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необгрунтованими. [PERSON] з 2017 року з дружиною проживає у Польщі. Позивач не виявляє бажання проживати у спірній квартирі, а також не виявляє намірів найближчим часом повертатися в Україну. Позивач [PERSON] має ключі від квартири та може безперешкодно користуватися нею. Відповідач [PERSON] не чинить йому перешкод в користуванні квартирою. При цьому, всі витрати по утриманню квартири несе виключно [PERSON] . З наведених підстав просить у задоволені позову відмовити. (т.1 а.с.101-103) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по оплаті теплової енергії, витрат по оплаті послуг управління будинком та інфляційних витрат до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю та об`єднано первісний позов з зустрічним в одне провадження. (т.1 а.с.130) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області витребувано у Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (м. Вінниця, вул. Соборна, 64) інвентаризаційну справу на квартиру [ADDRESS] . (т.1 а.с. 131) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено судовим експертам Вінницької Торгово-Промислової Палати. Перед експертами поставлено питання: чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва поділу в натурі (виділення часток в натурі) квартири [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників ( [PERSON] , [PERSON] )? Які єможливі варіанти встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] відповідно до часток співвласників ( [PERSON] , [PERSON] )? (т.1 а.с.202) До закінчення підготовчого засідання відповідач-позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету та підстав позову. В заяві просить зустрічний позов про стягнення частини оплати за теплову енергію, витрати по оплаті за послуги управління будинком, та інфляційні витрати залишити без розгляду, та прийняти до розгляду нову зустрічну позовну заяву. (т.1 а.с.216-220) 31.05.2023 до суду надійшов висновок експерта №ОС-465 від 25.05.2023. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області зустрічний позов [PERSON] по оплаті за послуги управління будинком та інфляційних витрат залишено без розгляду. Прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. (т.2 а.с.36-37) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області задоволено клопотання\~відповідача-позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин (перетини) державного кордону України громадянином України [PERSON] за період з 01.01.2017 по 28.08.2023. (т.2 а.с.46) Представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Цвєтков О.В. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечував, з підстав його необгрунтваності. Наголошував на тому, що [PERSON] має право на більшу житлову площу, оскільки він одружений. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте в клопотанні від 25.04.2023 просила розгляд справи провести за її відсутності. та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. (т.1 а.с.230) Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з сім`єю [PERSON] , бував у них вдома. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] жили у квартирі [ADDRESS] , у кожного була своя кімната. До від`їзду в Польщу [PERSON] з дружиною проживав у великій кімнаті. Коли від`їздив у Польщу, кімнату замкнув. В 2017-2108 роках [PERSON] проживала в росії, повернулась в кінці 2018 року. Останній раз він бачив [PERSON] влітку 2019 року, він приходив до них додому, де застав [PERSON] та відповідача -позивача [PERSON] , яка доглядала за хворою матір`ю. Остання радилася з ним щодо лікування матері. Йому відомо, що лише [PERSON] займалась лікуванням та доглядом матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні покази. Повідомила, що вона є давньою подругою [PERSON] . Свідок регулярно спілкувалася з нею та заходила у гості. Повідомила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мали кожен свою кімнату. [PERSON] разом з дружиною жив у великій кімнаті. У 2017-2018 роках [PERSON] поїхала до росії, де вийшла заміж. До від`їзду [PERSON] з дружиною до Польщі, вони та [PERSON] проживали в спірній квартири, при цьому, зі слів [PERSON] , вони часто конфліктували. Після повернення з росії через деякий час [PERSON] поїхала до Польщі, де [PERSON] знайшов їй тимчасову роботу. В Україну [PERSON] повернулась влітку 2019 року. Після цього вона з [PERSON] замінили двері на балконі, застеклити його та планували утеплити. У вересні 2019 року стан [PERSON] різко погіршився, вона, майже, не виходила з дому, весь час перебувала в лежачому або сидячому положенні. Протягом останнього місяця життя вона страждала від сильного болю. [PERSON] доглядала за нею, а коли [PERSON] померла здійснила її поховання. Як відомо свідку, зі слів відповідача-позивача, [PERSON] гроші на поховання не давав. Ані на похорон матері, ані на дев`ять, сорок днів [PERSON] не приїздив. Свідку відомо, що [PERSON] оформила субсидію на квартиру та сплачувала комунальні послуги. В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, інвентаризаційної справи №69464, \~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з частиною другою\~статті 89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до експлікації до плану будинку, вказана вище квартира складається з: коридору 7,5 кв.м., кладової 1,0 кв.м., кухні - 7,7 кв.м., житлової кімнати - 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., коридору 3,7 кв.м., туалету 1,2 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., житлової кімнати площею 11,8 кв.м. В примітці зазначено частину підвалу під сарай 2,2 кв.м. (т.1 а.с.10 на звороті а.с. 11) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] 15.11.2015 уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (т.1 а.с.12) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.10.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла [INFO] (т.1 а.с.224) Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] доглядала за матір`ю [PERSON] . Після її смерті [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про поховання №2162 виданого 20.10.2019 КП Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» та копією рахунку-замовлення №001083 від 20.10.2019 КП «Комбінат комунальних підприємств» на суму 5963,31 грн. (т.1 а.с. 108, 229 на звороті). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2020, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Березовською В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2-503, вказане свідоцтво видано [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] . (т.1 а.с.104) Згідно з свідоцтвом про на право на спадщину за законом від 03.07.2020, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Березовською В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2-519, вказане свідоцтво видано [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] . (т.1 а.с.7) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №292916623 від 28.12.2021, власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] частки, та [PERSON] -1/2 частки. (т.1 а.с.8-9) [PERSON] сплачувала за комунальні послуги, що надаються за адресою: в [ADDRESS] , що підтверджується відповідними квитанціями за період з жовтня 2019 по серпень 2022 року. (т.1 а.с.109-123) Відповідно до висновку експерта №ОС-465 від 25.05.2023, розподіл квартири в ідеальних частках (по та частки з метою обладнання окремих ізольованих квартир) виконати неможливо. Експертом на розгляд суду запропоновано варіанти 1-2 встановлення порядку користування приміщеннями квартири [ADDRESS] , згідно часток та , що наведені в досліджувальній частині висновку. (т.2 а.с.2-18) Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-42389/18/23 від 05.09.2023, в базі даних за період з 08.11.2017 по 28.08.2023 міститься наступна інформація: [PERSON] 08.04.2021 в`їхав в Україну, та 19.05.2021 виїхав з України через пункт пропуску «Краківець». (т.2 а.с.52) Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25.12.1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16-ц (провадження № 61-24395св18) зроблено висновок, що «при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим». При встановленні порядку користування квартирою кожному із співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням її частки у праві спільної власності на квартиру. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування житлом з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду Українивід03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13,від якого не відійшов Верховний Суд у постановівід31 липня 2019 року у справі № 127/7320/13 (провадження № 61-18125св18). У даній\~справі встановлено,\~що спірна\~квартира належить\~сторонам на\~праві спільної\~часткової власності.\~Між ними\~існує спір\~щодо користування\~цим майном\~і встановити\~порядок користування\~житлом з\~ідеальним дотриманням\~часток співвласників\~є неможливим.\~При цьому,\~кожна сторона\~запропонувала свій порядок користування квартирою. Суд звертає увагу, що запропоновані сторонами варіанти встановлення порядку користування фактично відповідають варіанту 2 (таблиця №4) висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-465 від 25.05.2023, а відрізняються лише тим, кому саме слід виділити в користування житлові кімнати площею 11,8 кв.м. та 9,6 кв.м., та житлову кімнату площею 17,1 кв.м. Так, судом встановлено, що вказану квартиру (у рівних частках) сторони в справі отримали у спадщину після смерті матері [PERSON] . Під час розгляду справи було встановлено, що з 2017 року по теперішній час [PERSON] постійно проживає у Польщі. До 2017 року позивач-відповідач [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] проживали у спірній квартирі у кімнаті площею 17,1 кв.м., а відповідач проживала в кімнаті площею 9,6 кв.м. Мати користувалась кімнатою площею 11,8 кв.м. Тобто між ними фактично склався порядок користування даною квартирою, за якого кожен мав в користуванні окрему кімнату. Отже, судом встановлено, що [PERSON] з дружиною користувалися кімнатою площею 17,1 кв.м. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Коли [PERSON] в 2017 році, від`їздив до Польщі, то зачинив свою кімнату на замок. [PERSON] та [PERSON] продовжували користуватись своїми кімнатами до смерті [PERSON] . За [PERSON] ,\~яка в\~останні місяці свого життя важко хворіла, доглядала відповідач-позивач [PERSON] , яка за власні кошти здійснила поховання матері та поминки. Матеріали справи не містять доказів, про те що [PERSON] фінансово допомагав відповідачу-позивачу утримувати матір - [PERSON] коли остання хворіла, або ж надав кошти на її поховання. Після смерті [PERSON] особисті речі відповідача-позивача [PERSON] знаходяться в кімнатах площею 11, 8 кв.м. та 9,6 кв.м. Позивач-відповідач [PERSON] приїхав в Україну лише після смерті матері у 2021 році, на короткий строк (трохи більше місяця), і потім знов виїхав до Польщі. Доказів того, що [PERSON] якимось чином заперечував проти порядку користування квартирою, який склався після смерті матері, до моменту звернення до суду з позовом, відсутні. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами фактично був встановлений порядок користування спірною квартирою, за яким [PERSON] користувалася двома жилими кімнатами площею 11,8 кв.м. та 9,6 кв.м., а одна кімната, площею 17,1 кв.м. залишилася в користуванні [PERSON] та його дружини. Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] з моменту виїзду до Польщі не виявляв наміру повернутися в Україну та проживати у спірній квартирі. При цьому, суд враховує, те що [PERSON] 24.03.2022 вимушено виїхала за кордон, після початку повномасштабної агресії росії проти України, про що зазначає в своїх заявах. При цьому, у зустрічному позові [PERSON] зазначає, що має намір у найближчий час повернутись в Україну. [PERSON] не чинила та не чинить [PERSON] перешкод в користуванні спірною квартирою. Судом взято до уваги і те, як співвласники зазначеної вище квартири відносились до обов`язку, щодо утримання свого майна - квартири [ADDRESS] . Так, відповідно до ст.322 ЦК України, \~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як вбачається з матеріалів справи витрати по утриманню будинку, вивезення ПВ, за централізоване опалення та іншіпослуги сплачувала відповідач-позивач. Отже, усі витрати, пов`язані з утриманням спільної квартири несла [PERSON] . Доказів на спростування цього суду надано не було. Таким чином, суд не вбачає зацікавленості [PERSON] у фактичному користуванні спірною квартирою, через що не вбачає підстав для виділення йому в користування саме двох кімнат. Твердження представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Цвєткова О.В. про те, що [PERSON] має право на більшу житлову площу, оскільки він перебуває в шлюбі, суд сприймає критично, з огляду на таке . Відповідно до статті 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частиною першою статті 156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом статей 47,48 ЖК Української РСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Суд звертає увагу, що у цій справі спір стосується не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному співвласнику по 13,65 кв. м житлової площі на одну особу, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного суду від 07 лютого 2022 року (справа № 182/3348/19). Крім цього, суд звертає увагу, що дружина позивача-відповідача [PERSON] не є співвласником спірної квартири, а також відсутні відомості про те, що вона зареєстрована у даній квартирі. Окремо суд наголошує на тому, що відсутні докази, що [PERSON] та його дружина мають на утриманні дитину, що могло б бути підставою для заявлення вимоги про виділення [PERSON] саме двох кімнат. Таким чином, невиділення [PERSON] додаткової площі на члена сім`ї - його дружини не порушує його права як співвласника на користування спільним майном сторін по справі. Також, при визначенні порядку користування спірною квартирою між співвласниками, суд бере до уваги запропонований експертом варіант 2 (таблиця №4) висновку судової будівельно-технічної експертизи №ОС-465 від 25.05.2023, ураховуючи, що цей варіант фактично забезпечить інтереси обох сторін у справі, відповідає порядку користування квартирою, який склався фактично. При цьому відхилення від ідеальної частки позивача-відповідача у справі на 2,15 кв.м. не можна визнати значним, таким, що перешкоджає задоволенню зустрічного позову. Відповідно до висновку експертизи у спільному користуванні сторін залишаються допоміжні приміщення, спору щодо яких немає. Також суд звертає увагу на те, що жодна із сторін не заявляла вимого про виділення їй у користування кладової 1,0 кв.м. Виходячи з наведеного вище, в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площею 11,8 кв.м. та 9,6 кв.м., у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,1 кв.м.; у загальному користуванні залишити кухню - 7,7 кв.м., туалет 1,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 7,5 кв.м., кладову 1,0 кв.м., частину підвалу під сарай 2,2 кв.м. За визначеного порядку користування даною квартирою дотримується справедливий баланс інтересів обох співвласників спірного нерухомого майна, що відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 1610,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved