Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

16 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики від 28.07.2021 року, за яким [PERSON] передав [PERSON] будівельні матеріали, за які останній зобов`язувався сплатити кошти в сумі 534127 гривень в строк до 01.10.2021 року, а вразі недотримання цього зобов`язання сплатити пеню у розмірі 1 % від зазначеної суми за кожен тиждень прострочення. Будівельні матеріали були передані у момент підписання договору позики 28.07.2021 року. Позивач направив відповідачу 16.02.2022 року, проте борг повернуто не було. А тому, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу 534\~127 грн. та 1 % пені від простроченої суми в розмірі 12\~731,17 грн., індекс інфляції за весь період прострочення в розмірі 159\~703,94 грн., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань згідно такого договору. Ухвалою судді від 20 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку загального провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача Карєпова Г.А. подала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомленим у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст. 280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подав, як і не подав відзиву на позов. Тому, суд за згодою позивача та на підставі ст. 223 ч. 4 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається із змісту розписки від 28.07.2021 року відповідач взяв будівельні матеріали від позивача на суму 534\~127 грн. та зобов`язувався повернути кошти за дані матеріали в повному обсязі до 01.10.2021 року. А в разі недотримання цього зобов`язання зобов`язався виплатити пенсію в розмірі 1 % від запозиченої суми за кожен тиждень простроченої виплати. Так, встановивши, що між сторонами будь-яких договорів щодо здійснення продажу будівельних матеріалів не укладалось, а відповідач отримав від позивача грошові кошти 28.07.2021 року в сумі 534 127 грн., суд приходить до висновку про безпідставність отриманої відповідачем грошової суми, яку останній зобов`язаний повернути позивачу. Доказів на підтвердження існування договірних відносин щодо поставки чи продажу будівельних матеріалів між позивачем та відповідачем не надано. Таким чином, виходячи з установленої судом обставини відсутність укладеного між сторонами договору, та доведеності факту отримання відповідачем від позивача грошових коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо стягнення 1 % пені та інфляційних втрат, то слід зазначити наступне. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 625 ЦК України, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову про стягнення коштів за тривале неповернення безпідставно набутого майна, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та інфляційні витрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення на підставі\~ст. 625 ЦК України\~задоволенню підлягають. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в розмірі 159\~703,94 грн. за період з 01.10.2021 року по 01.05.2023 року, та пеню в розмірі 12\~731,17 грн. за період з 01.10.2021 року по 01.06.2023 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв`язку з розглядом цієї справи в розмірі 7065,62 гривень.

Outcome: approved