Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

15.08.2023 року до суду звернулася представник заявника адвокат Марина А.О. в інтересах [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В заяві\~представник заявника\~зазначає,\~що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері заявника відкрилася спадщина, та заявник разом із своєю сестрою звернулися до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за місцем відкриття спадщини. При перевірці документів нотаріус повідомив, що у поданих документах для видачі свідоцтва про право на спадщину існують розбіжності, а саме в прізвищі матері заявника та самого заявника. З даних підстав заявнику було надано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.06.2023 року, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю. У зв`язку із чим [PERSON] був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду\~від 16.08.2023\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено до\~слухання у\~судовому засіданні.\~Також даною\~ухвалою було\~витребувано з Першої синельниківської державної\~нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні заявник підтримав вимоги своєї заяви та просив їх задовольнити. Заінтересовані особи\~до суду\~не з`явилися,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~належним чином,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили.\~13.09.2023\~року з\~Першої синельниківської\~державної нотаріальної\~контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він являється сусідом заявника вже 35 років. Раніше він проживав з матір`ю, якій свідок інколи допомагав коли [PERSON] був на роботі, бо їй то ліки треба було дати, то погодувати. Тому він підтвердив, що померла [PERSON] являлась матір`ю [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він являється двоюрідним братом заявника та знає його з народження, бо весь час спілкувалися родинами, адже їхні матері рідні сестри. Часто бували в гостях у заявника та його матері. [PERSON] займався похованням матері, бо його сестра живе в іншій країні і приїхала вже після смерті матері значно пізніше. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин\~між фізичними\~особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 04.01.1974 року райбюро РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області. Матір`ю вказана [PERSON] (російською мовою) (а.с.8). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.08.2001 року Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області, та картці платника податків від 29.07.2019 року прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.07.1993 року (а.с5-6, 7). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27.08.1997 року Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області прізвище, ім`я та по-батькові матері заявника вказано [PERSON] (а.с.9) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.11.2022 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11). На момент смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 10.09.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №1479, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.1993 року після смерті [PERSON] належала частка у спільній сумісній власності на: житловий будинок житловою площею 48,2 м?, який знаходиться у [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці розміром 729 м?, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на житловий будинок, виданого 09.08.1978 року виконкомом Синельниківської міської Ради народних депутатів, та зареєстрованого в Синельниківському БТІ 09.08.1978 року за №3/555; легковий автомобіль марки М-412, державний номерний знак [NUMBER] , який належав померлому на підставі техпаспорту [NUMBER] , виданого та зареєстрованого МРЕО Новомосковського РВВС Дніпропетровської області 31.03.1979 року; грошового вкладу з відсотками і компенсаціями, який знаходиться в ощадкасі №2993/026 м. Синельникове (а.с.12, 13). Відповідно до довідки про проживання осіб за однією адресою з померлим від 27.06.2023 року, виданої головою квартального комітету №16 [PERSON] , заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за якою проживав з померлою [PERSON] на момент її смерті [INFO] , вели спільне господарство, доглядав свою матір до самої смерті (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 23.06.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку із розбіжностями в прізвищі спадкодавця та спадкоємця (а.с.16). Різниця між буквами у прізвищі заявника та його матері, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] » перешкоджає заявнику отримати у спадок майно, яке залишилось після смерті його матері. Внаслідок вказаної помилки заявник позбавлений можливості реалізувати своє право, як спадкоємець, тобто не може здійснити оформлення спадщини. Суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved