Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (надалі «Відповідач»), в якому просить розірвати Договір №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Таун Девелопмент», код ЄДРПОУ 41043449, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти, сплачені за Договором №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року в сумі 18270 доларів США. Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем не виконано взятих за Договором №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року, укладеним між ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» та [PERSON] , зобов`язань, оскільки станом на визначену даним договором дату (друге півріччя 2021 року) не завершено будівництво об`єкту; станом на червень 2023 року квартира не добудована, і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводяться. Як зазначено у позовній заяві, Позивач виконала взяті на себе зобов`язання та оплатила вартість будівництва у розмірі 18270 доларів США за курсом купівлі доларів в ПАТ КБ «Приватбанк» на день оплати, при цьому, Відповідач до встановленого у договору терміну та до сьогоднішнього часу взяті на себе зобов`язання не виконав. Посилаючись на істотне порушення Відповідачем умов Договору №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року, [PERSON] , звернулася до суду з позовом про розірвання даного договору та стягнення оплачених за договором коштів у розмірі 18270 доларів США. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ», явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечило, про дату та час судових засідань повідомлялося належним чином за зареєстрованою юридичною адресою. На адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник Відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні. Заперечуючи проти позову, представник Відповідача покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] на виконання умов Договору №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року було сплачено на користь Відповідача іноземну валюту в розмірі 18 270 доларів США, оскільки кошти нею оплачувалися у національній валюті гривні. Пред`явлення позову про стягнення з Відповідача грошей в іноземній валюті, а не в гривні, є, на думку представника Відповідача, самостійною підставою для відмови в позові. Крім того, у відзиві на позов представник Відповідача покликається на те, що підписуючи з [PERSON] договір 10.06.2019 року, неможливо було передбачити встановлення на території України карантину, введення воєнного стану, оголошення та проведення військової мобілізації, тобто обставин, які, на думку представника Відповідача, які звільняють ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» від відповідальності, і є ще однією підставою відмови в позові. Крім того, у відзиві на позов представник Відповідача посилається на те, що Договір №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року не може бути розірвано в судовому порядку, а його розірвання може бути проведено тільки за взаємною згодою сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 10 червня 2019 року між ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено Договір №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому (надалі також «Договір»). Пунктом 1.1 Договору передбачено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця об`єкт нерухомого майна, що буде створений в майбутньому, описаний у п.1.2 даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт та оплатити його вартість відповідно до умов даного Договору. За даним Договором у власність Покупця передається наступне нерухоме майно, в подальшому Об`єкт, що знаходитиметься в житловому будинку з вбудованими закладами громадського призначення в м. Івано-Франківськ (будівельна адреса: вул. Степана Бендери, (поруч будинку №60) (далі по тексту Комплекс) у відповідності до наведеного опису\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ (пункт 1.2). Зокрема, предметом продажу є квартира в 6-му під`їзді на четвертому поверсі, загальною площею, 45 квадратних метра.\~ Згідно пункту 1.5 Договору планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться вказаний у п. 1.2. Об`єкт друге півріччя 2021 року. Пунктом 2.1 Договору визначено, що загальна вартість Об`єкту на момент укладання цього договору становить суму у розмірі гривневого еквіваленту 18 270 доларів США за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на день оплати. [PERSON] повністю сплачено вартість квартири згідно договору №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року в розмірі гривневого еквіваленту 18270 доларів США за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на день оплати, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями: \~ квитанція №418/2469 від 10.06.2019 року на суму 341 900,00 грн. (а.с.12); квитанція №46396297 від 02.12.2019 року на суму 52360,00 грн. (а.с.13); квитанція №49364284 від 21.05.2020 року на суму 27878,00 грн. (а.с.14); квитанція №51134302 від 25.08.2020 року на суму 27350,00 грн. (а.с.15); квитанція №51683490 від 22.09.2020 року на суму 28334,00 грн. (а.с.16). На підтвердження курсу купівлі валюти в АТ «Приватбанк» у відповідні періоди до позовної заяви додано відповідні довідки банку (а.с.18-19). Однак, як зазначено у позовній заяві, Відповідачем було порушено умови зазначені у пункті 1.5 Договору, а саме, що планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію Комплексу, в якому знаходиться вказаний у п. 1.2. Об`єкт друге півріччя 2021 року. Як зазначено у позові, станом на червень 2023 року квартира не добудована, і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводяться. Враховуючи зазначене, посилаючись на істотне порушення Відповідачем умов договору, [PERSON] звернулася до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (статті 526 ЦК України). Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1\~ ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами першою, другою та третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підстави для зміни і розірвання договору врегульовано ст.651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Великою палатою Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 № 910/2861/18 висловлено позицію, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторонни неможливість досягнення нею цілей договору. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Підставами позовних вимог [PERSON] зазначено те, що Відповідачем не виконано умов Договору, оскільки станом на друге півріччя 2021 року, як і станом на час звернення до суду, не організовано будівництво Об`єкту, не введено його в експлуатацію. Як зазначено в позовній заяві, станом на червень 2023 року квартира, яка є Обєктом за Договором, не побудована, і на цей час жодні роботи на даному об`єкті не проводяться Доказів, які б спростовували вищевикладені твердження Позивача, Відповідачем суду не надано, і Судом таких обставин не встановлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Позивачем доведено факт істотного порушення Відповідачем умов Договору (повне невиконання його умов), у зв`язку з чим існують передбачені ст.651 ЦК України підстави для розірвання Договору №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року. Стосовно посилання представника Відповідача у відзиві на позов на встановлення на території України карантину, введення воєнного стану, оголошення та проведення військової мобілізації, як обставин, які, на думку представника Відповідача, звільняють ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» від відповідальності, і є, на його думку, підставою відмови в позові, Суд зауважує, що саме по собі введення на території України карантину без надання належних доказів на підтвердження причинного зв`язку між карантином та неможливістю виконання Відповідачем договірних зобов`язань з [PERSON] , - не є підставою для звільнення його від цивільної відповідальності у спірних правовідносинах. Загальновідомо, що введення в Україні воєнного стану, оголошення та проведення військової мобілізації наступило вже пізніше в часі, аніж Відповідачем мали бути виконані обов`язки за Договором №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року а саме будівництво мало бути завершене в другому півріччі 2021 року, а тому відповідні посилання на ці обставини у відзиві на позов є безпідставними. В даному контексті Суд також звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, яку висловлено\~\~ у постанові від 19 серпня 2022 року у cправі № 908/2287/17: «… сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу». Не заслуговують на увагу також доводи сторони Відповідача, викладені у відзиві на позов, на ту обставину, що у спірних правовідносинах оскаржуваний Договір №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року не може бути розірвано в судовому порядку, а його розірвання може бути проведено тільки за взаємною згодою сторін, оскільки такі доводи суперечить загальним засадам договірного права. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки в матеріалах справи містяться підтвердження того, що на виконання обов`язків за Договором №1-10/06/2019 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 10 червня 2019 року [PERSON] було сплачено продавцю ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» грошові кошти гривневому еквіваленті 18 270 дол. США станом на час оплати (а.с.12-16), дані кошти у зв`язку з розірванням договору з підстави його істотного невиконання продавцем, підлягають стягненню з ТОВ «ДРІМ ТАУН ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь [PERSON] . При цьому, Суд зауважує, що в пункті 2.1 Договору сторонами визначено загальну вартість Об`єкту на момент укладання цього договору, що становить суму у розмірі гривневого еквіваленту 18 270 доларів США за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на день оплати. Отже, зміст конкретного вказаного вище формулювання свідчить про те, що фактично ціну договору сторони визначили в іноземній валюті 18 270 доларів США, визначивши спосіб оплати такої суми гривневого еквіваленту за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на день оплати. Суд зауважує, що загальної суми договору (вартості Об`єкта) у національній валюті гривні сторони в пункті 2.1 Договору не визначали, що додатково підтверджує, що сторонами визначено ціну договору у іноземній валюті. Позивачем на виконання пункту 2.1 Договору вартість Об`єкту оплачувалася у гривневому еквіваленті за курсом купівлі доларів в ПАТ «ПриватБанк» на відповідний день оплати, однак первинною одиницею вартості Об`єкта сторонами визначено долар США. Враховуючи вищевикладене, а також закріплені цивільним законодавством принципи справедливості та добросовісності, як основні засади цивільного судочинства, Суд вважає, що стягненню з Відповідача підлягає сума договору (сплачена [PERSON] вартість Об`єкта) саме в доларах США, тобто сума у 18 270,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за встановленим НБУ курсом станом на 26.10.2023 року становить 667 425,02 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Судовий збір слід розподілити у відповідності до статті 141 ЦПК України. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Судом прийнято рішення про задоволення\~ окремих позовних вимог про розірвання договору (немайнова вимога) та про стягнення коштів (майнова вимога), стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 7 747,85 грн. (1073,60 грн. + 6674,25 грн.) На підставі викладеного, відповідно до ст. 509, 526, 625, 629, 651, 653 ЦК України,

Outcome: approved