Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить встановити факт того, що відповідачі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на день смерті їхнього батька - [PERSON] , який помер [INFO] , не проживали за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. На день смерті [PERSON] , разом з ним були зареєстровані: відповідачі та вона. Відповідачі не бажають оформлювати свої права на спадщину після смерті їхнього батька, однак не відмовились від спадщини у встановлений законом строк. Більше того, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, хоча фактично на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживали, а лише були зареєстровані з ним за однієї адресою. Встановлення даного факту необхідне їй для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачами. У підготовче судове засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кажук В.Б. не з`явились. Від останнього 10.11.2023 на електронну пошту надійшла заява (а.с. 40), в якій він просить розгляд справи проводити без їх участі. Зазначив, що сторона позивачки позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, на електрону пошту суду надіслали заяви (а.с. 27, 41-43), в якій зазначають про визнання позовних вимог та просять розгляд справи проводити без їх участі. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 20 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Кажука В.Б. 10.11.2023 на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 23.10.2023 та 10.11.2023 від відповідачів надійшли заяви про визнання позову. Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачі позовні вимоги визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ними позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.10.2021 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після смерті останнього є: позивачка [PERSON] та відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які є спадкоємцями, оскільки були зареєстровані на час відкриття спадщини за однією адресою із спадкодавцем [PERSON] і не заявили у шестимісячний строк про відмову від спадщини, вважаються таким, що прийняли спадщину. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивачки [PERSON] права на успадкування всього майна належного спадкодавцю [PERSON] та неможливості реалізації такого права через реєстрацією за однією адресою останнього та відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вважаються таким, що прийняли спадщину, однак фактично не проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Суд зазначає, що оскільки встановлення факту не проживання відповідачів за місцем реєстрації пов`язане із вирішенням спору про право, стороною позивачки правильно подано позов на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належно йому майно. Спадкоємцями є позивачка [PERSON] та відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак останні не проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а лише були зареєстровані з ним за однією адресою. Встановлення даного факту необхідне позивачці для підтвердження факту не прийняття спадщини відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене вище, позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 15 ЦК України, ст. 2, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved