Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим представником [PERSON] , до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 29 вересня 2001 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2248. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 29 вересня 2021 перебуває у шлюбі з відповідачем. В подружжя є спільні діти повнолітній [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в нього та у дружини змінились погляди на життя, зникло почуття взаєморозуміння, сторони спільного господарства не ведуть, відтак вважає, що шлюбні відносини між фактично припинені. Крім того зазначає, що примирення та подальше спільне подружнє проживання є неможливим та суперечитиме його інтересам, у зв`язку із чим просить позов задовольнити та розірвати шлюб. 03.10.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог. В заяві вказує, що спільне життя між сторонами не склалося, стосунки між ними фактично припинені, відсутнє почуття любові та взаємоповаги. Подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки рішення про розірвання шлюбу є виваженим, а відтак відсутні підстави для надання строку для примирення, тому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Окрім цього, просить суд здійснювати розгляд справи без участі відповідача та його представника. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09.10.2023 явку позивача та відповідача в судове засідання для надання особистих пояснень визнано обов`язковою. Позивач в судовому засіданні, яке відбулось 31.10.2023, позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що через обставини, які склалися в особистих відносинах між ним та відповідачем, подальше подружнє життя є неможливим, у зв`язку із чим просив суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. В судове засідання, призначене на 01.11.2023, позивач, представник позивача не з`явилися, звернулися до суду з заявою, в якій просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилася, повідомлялись належним чином, відповідно до поданої заяви просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.09.2001, виданого міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 2001 року уклали шлюб, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2248. Після державної реєстрації шлюбу, відповідачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 22). В подружжя є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 15). Аналізуючи подану представником відповідача заяву про визнання позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». Одночасно, відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. На підтвердження своїх повноважень, представником відповідача Осташевським А.М. подано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1034225 від 18.09.2023, виданий на підставі договору про надання правової допомоги №18/09-4 від 18 вересня 2023 року, а також копію посвідчення свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000422 від 16.07.2021. Разом з тим, матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Осташевським А.М. та відповідачем [PERSON] , яким визначено обсяг прав та повноважень адвоката, наданих йому клієнтом, які б підтверджували те, що адвокат Осташевський А.М. має право, зокрема, визнати позов від імені відповідача, подавши до суду відповідну заяву, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для здійснення адвокатом вказаної процесуальної дії, у зв`язку із чим брати до уваги заяву про визнання позовних вимог не може. Одночасно, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши докази у справі, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що сторони міцної сім`ї не створили, не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові, без якого повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе. З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітнього сина, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Враховуючи викладене та те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини є такими, що суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1073,60 грн., а відтак, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати. На підставі ст. ст. 24, 105, 112 СК України,

Outcome: approved