Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Описова частина Обставини справи: В травні 2023 року представник позивача звернувся з даним позовом до Семенівського районного суду Чернігівської області. Позов мотивований тим, що громадяни [PERSON] та [PERSON] , які є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] ухиляються від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не проживають, вихованням, навчанням та розвитком не займаються, не піклуються про її здоров`я, не забезпечують дитині належного харчування, не надають матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач вказує, що рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 19.11.2021 року у справі № 744/746/21 відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі висновків не зробили, надалі зловживають спиртними напоями, тому вважає що позов повинен був задоволений повністю. Відповідачі відзив на позов не надали. Інших клопотань від сторін до суду не надходило. В судовому засіданні. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Не заперечував що на даний час дитина проживає разом з матір`ю та співмешканцем матері в його квартирі. Але вважає що ставлення відповідачів до свого образу існування та виховання дитини не змінилося тому вважає позов підлягає задоволенню. Відповідач 2 [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позиції представника позивача. Пояснила, що вже більше шести місяців не проживає з батьком дитини. Мешкає зі своїм цивільним чоловіком та малолітньою дитиною [PERSON] в іншому будинку. Спиртні напої не вживає. Вихованням дитини займаються разом з цивільним чоловіком. Вважає що робить все можливе, щоб її не позбавили батьківських прав. Тому просить відмовити у позовних вимогах щодо неї та не позбавляти її батьківських прав. У підтвердження, вказує що відповідачем не пропущено жодного судового засідання, що доказує її зацікавленості у спілкуванні та вихованні дитини. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду справи в суді був повідомлений належним чином. 1.Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] [INFO] . Згідно актів обстежень про умови проживаннія від 11.02.2022, 04.01.2023, 15.05.2023 дитина завжди проживала разом з матір`ю [PERSON] . Зі слів відповідачки [PERSON] , які підтвердив представник позивача в судовому засіданні, дитина проживає разом з нею та її цивільним чоловіком, у його приміщенні за адресою: [ADDRESS] . На цей час відповідачка не зловживає спиртними напоями, має не постоянний дохід. Ці обставини не спростовані позивачем. Щодо відповідача [PERSON] то доказів щодо приймання ним участі у вихованні малолітньої [PERSON] суду не надано. Згідно рішення № 101 від 17 травня 2023 року Семенівської міської ради Чернігівської області, «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] » затверджений висновку про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви, вбачається, що позивач окрім вимог щодо позбавлення батьківських прав, звернувся з вимогами про стягнення аліментів на дитину з відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем заявлений на підставі передбаченої пунктами 2,4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» (надалі Постанова), позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно п. 17 Постанови не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В зв`язку з тим, як з`ясувалося в ході розгляду справи в суді, що відповідачка більше шести місяців, разом з дитиною та її співмешканцем проживає за іншою адресою, вік дитини, суд критично ставитсь до інформації викладеної в актах обстеження умов проживання від 11.02.2022, від 04.01.2023, від 15.05.2023. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Семенівської міської ради, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] [INFO] за № 101 від 17.05.2023р. не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінки судом. З такою позицією погодився Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/2025/19. Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, згідно із ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Також необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що сам по собі факт не проживання разом із дитиною, не може слугувати достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача 2 [PERSON] на даний час є передчасним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. Щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial