Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну заяву. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Сквирським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28 березня 2023 року, за актовим записом № 144. Спадкодавець заповіту не залишала. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, площею 4,365 га., яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області, кадастровий номер 3224010100:03:017:0036, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, серія IV-КВ № 053244. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок. Окрім позивача, є ще спадкоємець за законом, це - [PERSON] (відповідач по справі), яка відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечує проти того, щоб земельну ділянку в цілому успадкував він, про що подала до суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5(далі - порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було роз`яснено про умови прийняття спадщини передбачені ст. 1273 ЦК України, крім того зазначивши про подачу до нотаріуса передбачених законом оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та повідомлено, що оформити спадщину нотаріально він не має змоги, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у формі Державного акту на право приватної власності на землю, отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 25 та ч. 11 ст. 346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач (інший спадкоємець за законом) до проведення підготовчого судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved