Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

26.10.2023 року на розгляд судді передано цивільну справу окремого провадження за вказаною заявою. Заявниця просить суд видати обмежувальний припис про заборону [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , строком на шість місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою [ADDRESS] , строком на шість місяців. В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що заявниця зареєстрована та проживає за вказаною адресою разом із колишнім чоловіком [PERSON] та двома дітьми. Заявниця потерпає від насильства зі сторони [PERSON] . Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.09.2023 у справі №299/5901/23 [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за те, що 27.08.2023 він вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] . Постановою Виноградівського районного суду від 28.09.2023 у справі №299/6072/23 [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за те, що він 01.09.2023 вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] . Заявниця стверджує, що насильницькі дії з боку [PERSON] продовжуються, агресія посилюється, незважаючи на адміністративні стягнення. Заявник має власне житло у с.Боржавське Берегівського району. У судове засідання [PERSON] не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви. Від представника заявниці надійшла письмова заява про розгляд заяви без їх участі. Вивчивши доводи заяви, дослідивши подані докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що зареєстрований шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2021 році (а.с.6). Зі змісту заяви, шлюбні відносини припинено давно, а між колишнім подружжям погані відносини, однак [PERSON] продовжує проживати у одному будинку із заявницею, де проживають і їх діти. Суд пересвідчився, що вже тривалий час [PERSON] вчиняє відносно заявниці систематичне домашнє насильство, що підтверджено постановами суду про притягнення його до відповідальності. Так, Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.09.2023 у справі №299/5901/23 [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за те, що 27.08.2023 він вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] . Постановою Виноградівського районного суду від 28.09.2023 у справі №299/6072/23 [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за те, що він 01.09.2023 вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] . Однак, зі слів заявниці, притягнення до відповідальності за домашнє насильство не справило на [PERSON] жодного виховного впливу, а навпаки його агресія посилилась та набула загрозливого характеру. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що ризик повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявниці є очевидним та високим. Суд пересвідчився, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS] , тому задоволення вимог заяви в частині тимчасового примусового позбавлення права користування житловими приміщеннями за адресою проживання постраждалої особи не позбавить його права на житло. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved