Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 02 вересня 2011 перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 1634. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя не склалося у зв`язку з тим, що сторони мають різні темпераменти, темпи життя, погляди на ведення спільного господарства, погляди на проведення дозвілля, інтереси. З 2021 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини, вважає, що їх шлюб існує на даний час лише формально, та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам у зв`язку з чим, просить строк на примирення не надавати та розірвати шлюб, прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судовому засідання присутній не був. Відзиву на позов, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. В судове засідання, призначені на 12.10.2023, 30.10.2023 викликалася шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись з відміткою Укрпошти - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 02 вересня 2011 позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 1634, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.20). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Після одруження позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Подружнє життя не склалося через втрату любові один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на критерії шлюбу, на життя, сім`ю та відношення між чоловіком та жінкою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Позивачка [PERSON] після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON] . Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачці 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved