Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Національний технічний університет України «Київський політехнічний Інститут імені Ігоря Сікорського» (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання платної освітньої послуги (далі-договір). В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказом від\~13.08.2020р.\~відповідача з\~01.09.2020р.\~було поновлено\~студентом 3\~курсуНаціонального технічного університету України «Київський політехнічний Інститут імені Ігоря Сікорського». Наказом від 29.06.2022 року №1388-с відповідачу була надана академічна відпустка у зв`язку із сімейними обставинами з 29.06.2022 року по 31.01.2023 року. Наказом від 31.01.2023 року №572-с відповідача було поновлено на навчання після академічної відпустки з 01.02.2023 року. 01 лютого 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання платної освітньої послуги №3, відповідно до п. 1 розділу І якого, предметом останнього є фінансові зобов?язання відповідача щодо оплати освітньої послуги, яка надається відповідачу відповідно до договору про навчання в Університеті № ПН-91/3-2023 від 30.01.2023р. Згідно підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІІ договору вартість освітньої послуги за навчання за 2022-2023 навчальний рік склала 16600,00 грн. Оскільки після академічної відпустки відповідач повинен був навчатися лише другий семестр 2022-2023 навчального року, то вартість освітньої послуги за навчання склала 8300,00 грн. Пунктом 3 розділу ІІ договору передбачено, що відповідач вносить плату щосеместрово у безготівковій формі не пізніше 10 днів з початку кожного семестру. Отже, відповідач повинен був здійснити плату за освітню послугу в розмірі 8300,00 грн., не пізніше 15.02.2023р., але не здійснив. Наказом від 17.04.2023 року № 1521-с відповідача було відраховано з КПІ ім. І. Сікорського за невиконання індивідуального навчального плану з 17.04.2023 року. Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ договору у разі відрахування відповідача до закінчення певного місяця, під час повернення коштів витрати позивача за цей місяць враховуються як за повний місяць. Таким чином, відповідач, з урахуванням п. 8 р. ІІІ договору, повинен сплатити позивачу за освітню послугу у другому семестрі 2022-2023 навчального року 4980,00 грн., натомість оплату вартості освітньої послуги не здійснив, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на вказану суму. Відповідно до пункту 3 розділу ІV договору, у випадку порушення сторонами термінів та порядку оплати за надання освітньої послуги (повернення оплати) на суми, які мають бути сплачені (повернуті), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення оплати) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня. Отже, сума нарахованої пені за період прострочення складає 1057,40 грн. Також, в силу приписів ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 150,85 грн., а загальна сума трьох процентів річних від простроченої суми складає 63,44 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач свої зобов?язання перед відповідачем виконав відповідно до умов договору про надання платної освітньої послуги, однак станом на час звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем залишається непогашеною. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання платної освітньої послуги №3 від 01.02.2023р. у розмірі 4980 грн. 00 коп., пеню в розмірі 1057 грн. 40 коп., інфляційні нарахування\~на заборгованість\~в сумі\~150\~грн.\~85\~коп.,\~три проценти\~річних від\~простроченої суми\~заборгованості в\~розмірі 63\~грн.\~44\~коп.,а також суму судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду у розмірі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного та відзив на позовну від відповідача у справі не надходили. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2\~ст.247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. З витягу з наказу від 13.08.2020р. встановлено, що [PERSON] з\~01.09.2020р.\~було поновлено\~студентом 3\~курсуНаціонального\~технічного університету\~України «Київський\~політехнічний Інститут\~імені Ігоря\~Сікорського» (а.с.7). З витягу з наказу від 29.06.2022 року №1388-с встановлено, що [PERSON] було надано академічну відпустку у зв`язку із сімейними обставинами з 29.06.2022 року по 31.01.2023 року (а.с.8). З витягу з наказу від 31.01.2023 року №572-с вбачається, що [PERSON] було поновлено на навчання після академічної відпустки з 01.02.2023 року (а.с.9). 30 січня 2023 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний Інститут імені Ігоря Сікорського» в особі декана Приладобудівного факультету Тимчика Г.С. та [PERSON] було укладено договір про навчання в Університеті № ПН-91/3-2023, відповідно до п. 1 якого, предметом останнього є навчання в Університеті (а.с.12-14). 01 лютого 2023 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний Інститут імені Ігоря Сікорського» в особі декана Приладобудівного факультету Тимчика Г.С. та [PERSON] було укладено договір про надання платної освітньої послуги №3, відповідно до п. 1 розділу І якого, предметом останнього є фінансові зобов?язання відповідача щодо оплати освітньої послуги, яка надається здобувачу відповідно до договору про навчання в Університеті № ПН-91/3-2023 від 30.01.2023р. (а.с.10-11). Згідно пункту 1 розділу ІІІ договору про надання платної освітньої послуги №3 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить (без урахування інфляції) 8300 грн. Згідно підпункту 2.1 пункту 2, пункту 3 розділу ІІІ договору про надання платної освітньої послуги №3 вартість освітньої послуги за навчання за 2022-2023 навчальний рік склала 16600 грн. 00 коп. Замовник вносить плату щосеместрово. Таким чином, з урахуванням вищевказаних умов договору, після академічної відпустки [PERSON] повинен був навчатися лише другий семестр 2022-2023 навчального року, тому вартість освітньої послуги за навчання склала 8300,00 грн. Пунктом 3 розділу ІІ договору передбачено, що відповідач вносить плату щосеместрово у безготівковій формі не пізніше 10 днів з початку кожного семестру. Отже, відповідач повинен був здійснити плату за освітню послугу в розмірі 8300,00 грн., не пізніше 15.02.2023р., але не здійснив. З витягу з наказу від 17.04.2023 року № 1521-с вбачається, що [PERSON] було відраховано з КПІ ім. І. Сікорського за невиконання індивідуального навчального плану з 17.04.2023 року (а.с.34). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання платної освітньої послуги №3 від 01.02.2023р. заборгованість по оплаті за навчання складає 4980 грн. 00 коп. (а.с.35). Обгрунтування та висновки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ч.1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст.627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно пункту 1 розділу ІV договору, за невиконання або неналежне виконання зобов?язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та умовами договору. Згідно приписів статті 549 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов?язання, тобто зобов?язання сплатити гроші, є обов?язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства). Відповідно до пункту 3 розділу ІV договору, у випадку порушення сторонами термінів та порядку оплати за надання освітньої послуги (повернення оплати) на суми, які мають бути сплачені (повернуті), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення оплати) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, сума нарахованої пені за період прострочення складає 1057,40 грн. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 150,85 грн., а загальна сума трьох процентів річних від простроченої суми складає 63,44 грн. \~ \~ \~ \~ Статтею 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~ \~ \~ \~ Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Приймаючи до уваги, що відповідач відзив на позовні вимоги не подав, проаналізувавши вищевикладені обставини та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи\~у разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved