Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 31.08.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7000.00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини є [PERSON] . 06.07.2021 року була направлена претензія кредитора до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори та 02.08.2021 отримана відповідь, в якій зазначалась, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 09.11.2021 року до спадкоємців [PERSON] було направлено лист-претензію згідно яких АТ КБ "Приватбанк" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 5335,88 грн за кредитним договором № б/н від 31.08.2011, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано з Першої Коломийської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в\~судове засідання\~не з`явилася\~будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомила, відзив не подала. З урахуванням положень ч. 4 ст.\~223\~та ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Суд встановив, що [PERSON] 31.08.2011 р. було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 15 лютого 2021 року (а.с.54) Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед Банком за кредитним договором № б/н від 31.08.2011 року становить 5335,88 грн.(а.с.7-20) У зв`язку із порушенням умов договору, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 09.11.2022 року, відповідачу [PERSON] надіслано лист - претензію про усунення порушення кредитних зобов`язань за Кредитним договором №б/н від 31.08.2011 року (а.с.58) З матеріалів спадкової справи №131/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк»\~заведена спадкова справа. Відомостей про спадкоємців померлого [PERSON] у нотаріальній конторі немає. (а.с.112-129) Як вбачається із копії паспорта [PERSON] , така зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.53) Згідно із довідкою №168 від 08 березня 2023 р. виданою Нижньовербізькою сільською радою, на момент смерті [PERSON] 1955 р.н. який помер [INFO] /з №6 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: дружина - [PERSON] 1958 р.н.; дочка - [PERSON] 1986 р.н.; зять - [PERSON] 1983 р.н.; онук - [PERSON] 2006 р.н.; онук - [PERSON] 2013 р.н.; онука - [PERSON] 2016 р.н.; дочка - [PERSON] 1998 р.н.; онук - [PERSON] 2015 р.н.; племінник - [PERSON] 2019 р.н. (а.с.139) Договір є обов`язковим для виконання сторонами (\~ст.629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.ст.1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно із\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, тому спірні правовідносини регулюються статями\~1281,1282 ЦК України. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно положень\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення\~ст.1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Проте, представник позивача у своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову покликається на те, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , оскільки зареєстровані за його адресою, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Відповідно до ч. 3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу на те, що всупереч наведеним вище нормам, позивач не долучив до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що після смерті [PERSON] \~саме відповідач є спадкоємцем та отримала від нього у спадщину майно, вартість якого відповідає ціні позову. Відповідно до копій матеріалів спадкової справи №131/2021,\~заведеної\~Першою Коломийською державною нотаріальною конторою, виключно на підставі претензії АТ КБ « ПРИВАТ БАНК» також вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,\~відомості про спадкоємців померлого у нотаріальній конторі, відсутні. Позивач надав суду в якості доказів щодо фактичного постійного проживання відповідачів\~із спадкодавцем на час відкриття спадщини: копії паспорта відповідача та спадкодавця, де зазначено місце реєстрації: [ADDRESS] \~з якої не можливо встановити факт спільного проживання відповідачем із померлим.\~Тобто суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання відповідача із спадкодавцем (позичальником). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом\~статті 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Посилання банку лише на спільне місце реєстрації відповідача з спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті спадкодавця, доказів того, що відповідач\~є єдиним спадкоємцям після смерті [PERSON] , і вона проживала з ними на час відкриття спадщини,\~свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача\~судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі наведеного та ст.ст.\~526,\~608,\~1218,\~1281,\~1282 ЦК України,

Outcome: dismissed