Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПАТ «Промінвестбанк» є власником гуртожитку загальною площею 3002,4 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З 02.08.1993 по 26.09.2016 відповідач [PERSON] займала посаду провідного економіста відділу супроводу рахунків Управління супроводу угод та рахунків Операційного департаменту, у зв`язку з чим останній, як працівнику банку, була виділена кімната № [NUMBER] у вказаному гуртожитку, площа якої становить 34,0 кв. м, де остання проживає на сьогоднішній день, а отже, є споживачем комунальних послуг. ПАТ «Промінвестбанк» не є комунальним підприємством та забезпечує експлуатацію гуртожитку на підставі укладених договорів з підприємствами виробниками/виконавцями комунальних послуг. При цьому, тарифи на проживання у гуртожитку встановлюються розпорядженнями ПАТ «Промінвестбанк» для кожної категорії мешканців, зокрема: працівників банку; студентів КІБС; всіх інших категорій. Відповідно до розпорядження ПАТ «Промінвестбанк» № 70-р від 21.02.2017 тарифи на проживання у гуртожитку для інших категорій мешканців, до яких відноситься, [PERSON] , встановлені на рівні 2500,00 грн./міс. Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 226-р від 01.06.2018 тарифи за проживання в гуртожитку збільшено до 5600,00 грн./міс. Відповідач не в повному обсязі виконує свої зобов`язання зі сплати вартості проживання у гуртожитку, внаслідок чого у останньої за період з березня 2017 року по червень 2021 року утворилась заборгованість перед ПАТ «Промінвестбанк» у сумі 180 900,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інфляційні втрати у розмірі 75 700,26 грн. у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 849,00 грн. Ухвалою суду від 12.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 24.01.2022 постановлено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато розгляд справи в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 15.09.2022, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Розпорядженням керівника Оболонського районного суду м. Києва №116 від 21.11.2022 цивільну справу № 756/14882/21, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.11.2022 вищезазначена цивільна справа передана судді Тихій О.О. 08.11.2021 представником відповідача до суду направлено відзив, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Зазначив, що усупереч відомостей, зазначених у позовній заяві, ПАТ «Промінвестбанк» протягом спірного періоду приймав сплачені [PERSON] платежі за проживання у гуртожитку та не звертався до останньої в позасудовому порядку з питанням щодо сплати заборгованості. Відповідач не погоджується з тарифами на проживання у гуртожитку, встановленими розпорядженнями ПАТ «Промінвестбанк», оскільки у позивача відсутні повноваження самостійно визначати вартість комунальних послуг без їх нормативного обґрунтування. Крім того, [PERSON] не було ознайомлено з тарифами у встановленому законом порядку. Вказав, що позивачем при здійсненні розрахунку тарифів бралась до уваги невірна житлова площа, а також були включені суми, які не мають жодного відношення до житлово-комунальних послуг. При цьому, розрахована позивачем плата за проживання не містить економічного обґрунтування, відомостей про те, з чого вона складається та є значно завищеною. Таким чином, тарифи, застосовані ПАТ «Промінвестбанк», не відповідають вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим, мешканці гуртожитку неодноразово звертались до контролюючих органів. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем при звернені до суду було пропущено строк позовної давності. 15.11.2021 представником позивача подано відповідь (заперечення) на відзив, у якій зазначено, що відповідачем здійснюється часткова оплата за проживання у гуртожитку, проте у сумі, яка не передбачена діючими тарифами. Щодо розбіжностей у площі, яка бралась при здійсненні розрахунку заборгованості, на яку посилається відповідач, зазначила, що при розрахунку тарифів ПАТ «Промінвестбанк» крім житлової площі, займаної мешканцями гуртожитку, приймалась до уваги площа приміщень загального користування. 25.11.2021 представником відповідача до суду надіслано заперечення на відповідь на відзив, у яких він зазначає, що [PERSON] здійснюється оплата за користування кімнатою за тарифами, які діють для працівників ПАТ «Промінвестбанк», оскільки житло виділялось відповідачу саме як працівнику банку та саме з вказаними тарифами остання була ознайомлена. Додатково зазначив, що надані позивачем бухгалтерські документи, згідно яких проводились розрахунки з постачальниками послуг не підтверджують, що послуги надавались саме будинку гуртожитку або відповідачу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиві, а також у запереченнях на відповідь на відзив. Пояснив, що [PERSON] протягом всього періоду проживання у гуртожитку сплачувала за користування кімнатою за тарифами для працівників банку, з якими ознайомлювалась на дошці оголошень, розташованій на першому поверсі гуртожитку, яка призначена для інформування мешканців, при цьому, претензії позивача з цього приводу не надходили, як і офіційного повідомлення щодо приналежності відповідача до якої-небудь іншої категорії мешканців гуртожитку. У той же час, розпорядчі документи, на які посилається представник позивача, це документи, які направлені на розпорядчу діяльність органів управління і посадових осіб, не встановлюють зміну або скасування норм права та ознайомлення з якими є обов`язковим, що, в свою чергу, здійснено в установленому законом порядку позивачем не було. Просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. ПАТ «Промінвестбанк» є власником об`єкту житлової нерухомості - гуртожитку загальною площею 3002,4 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1996, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 267896933 від 28.07.2021 (а.с. 13-14 т.1). Наявними матеріалами справи підтверджено, що за адресою: [ADDRESS], протягом спірного періоду надавались житлово-комунальні послуги по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів, послуги з електропостачання, з водопостачання та водовідведення, постачання газу, надання клінінгових послуг, постачання теплової енергії, гарячої воді на підставі договорів, укладених позивачем з ПАТ АК «Київводоканал», КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ТОВ «Київські енергетичні послуги», ДП «Київгазенерджи», ПАТ «Київгаз», АЕК «Київенерго», ТОВ «Асканія Сервіс Клінінг», ПАТ «Київспецтранс», ПАТ «Укртелеком», ПрАТ «ОТІС», що також підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг та рахунками/рахунками-фактурами на оплату. З 02.08.1993 по 26.09.2016 відповідач [PERSON] займала посаду провідного економіста відділу супроводу рахунків Управління супроводу угод та рахунків Операційного департаменту, у зв`язку з чим останній, як працівнику банку, була виділена кімната № [NUMBER] у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , де вона проживає на даний час. Наказом № 1898-к від 21.09.2016 [PERSON] з 26.09.2016 звільнено з посади провідного економіста відділу супроводу рахунків Управління супроводу угод та рахунків Операційного департаменту на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників. З вказаним наказом [PERSON] ознайомлена 26.09.2016, про що свідчить підпис останньої на копії вказаного наказу (а.с. 51 т.1). Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015 затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк». Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил. 03.03.2017 розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №80-р затверджено нові Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» (а.с. 30 т.1). Пунктом 1.2 вказаних Правил передбачено, що вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку незалежно від форм їх відносин з Банком. Відповідно до п. 4.2 Правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» мешканці гуртожитку зобов`язані, зокрема, щомісячно до 20-го числа проводити оплату банку за проживання в гуртожитку. Банк має право в односторонньому порядку змінювати вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв, тощо (а.с.34-35 т.1). З розпорядження ПАТ «Промінвестбанк» № 29/1-р від 25.01.2017 вбачається, що Головою правління надано розпорядження директору Планово-фінансового департаменту надати обґрунтування тарифів на проживання в гуртожитку у урахуванням витрат, понесених на його утримання за 2016 рік (а.с. 16 т.1). Згідно довідки ПАТ «Промінвестбанк» від 07.02.2017 щодо обґрунтування тарифів на проживання у гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі видатків на його утримання у 2016 році, визначено витрати на обслуговування 1 кв. м. житлової площі на місяць в сумі 158,07 грн., виходячи з вартості видатків на місяць 270 962,83 грн. та загальної житлової площі гуртожитку - 1 714,2 кв. м та зазначено, що тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, для всіх інших категорій складають 2500,00 грн. (а. с. 17 т.1). Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості кімнат в розрізі категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , встановлено з 01.03.2017 тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, для працівників банку тариф складає 750,00 грн., а для всіх інших категорій - 2500,00 грн. (а.с.19-20 т.1). Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 169/1-р від 13.04.2018 року головою правління надано розпорядження директору Департаменту фінансів надати обґрунтування тарифів на проживання в гуртожитку у урахуванням витрат, понесених на його утримання за 2017 рік (а.с. 22 т. 1). Згідно обґрунтування тарифів на проживання у гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі видатків на його утримання у 2017 році, визначено витрати на 1 кв. м житлової площі на місяць в сумі 165,97 грн., виходячи з вартості видатків на місяць 284 505,42 грн. та загальної житлової площі гуртожитку - 1 714,2 кв.м. (а.с. 23 т.1). Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 01.06.2018 № 226-р з 01.06.2018 встановлено нові тарифи на проживання в гуртожитку, зокрема, при площі кімнати 32,6 кв. м інші категорії (не працівники банку) сплачують плату за кімнату у розмірі 5 600,00 грн. (а.с.25-26 т.1). Відповідно до Акту державного приймання будівлі (споруди), затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради Депутатів трудящих від 03.01.1979, загальна площа приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 3072,0 кв.м, а житлових - 1630,0 кв.м (а.с. 58-65 т.2). Згідно технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток), розташований за адресою: [ADDRESS] від 19.04.2021 та експлікації приміщень до нього, загальна площа приміщень становить - 4438,7 кв. м., житлових приміщень: загальна площа - 3000,7 кв.м., житлових - 1603,8 кв.м, допоміжних (підсобних) - 1396,9 кв.м (а.с.114-132 т.2). Кімната, яку займає відповідач [PERSON] [NUMBER], згідно експлікації має загальну площу - 34,0 кв. м., загальну площу житлових приміщень - 33,1 кв. м., яка складається з житлової - 18,6 кв.м., допоміжних (підсобних) - 14,5 кв. м (а.с.130 т.2). З довідки про показники об`єкта нерухомого майна КП КМР «КМ БТІ» № ББ-2021 № 7 від 23.06.2021 вбачається, що відповідно до проведеної інвентаризації від 19.04.2021 загальна площа будівлі (гуртожитку), розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить - 4438,7 кв. м, у тому числі, відповідно до даних інвентаризаційної справи, загальна площа квартир (житлових блоків) становила 3002,4 кв. м (а.с. 133 т.2). Відповідно до довідки ПАТ «Промінвестбанк» про розмір заборгованості [PERSON] за період з 01.03.2017 по 30.06.2021 становить 180 900,00 грн. (а.с. 27 т.1). За розрахунком, здійсненим ПАТ «Промінвестбанк», сума боргу, з урахуванням індексу інфляції за період з 01.03.2017 по 17.09.2021 становить 256 600,26 грн., при цьому інфляційне збільшення дорівнює 75 700,26 грн. (а.с.189 т.1). Як вбачається з матеріалів справи, мешканці гуртожитку неодноразово зверталися із колективними та персональними заявами до контролюючих органів Департаменту економіки систем життєзабезпечення, Держспоживслужби щодо встановлення ПАТ «Промінвестбанк» тарифів та оплати за користування гуртожитком, отримали письмові відповіді. Спір між сторонами виник з приводу несплати відповідачем, як споживачем, в повному обсязі плати за комунальні витрати, послуги з утримання будинку та споруд, прибудинкової території за тарифами, встановленими позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч.2 ст. 13 Закону № 1875 «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв до 01.05.2019, тобто на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно зі статтею 14 Закону № 1875 «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділялися на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. При цьому, положенням п. 1, 2 ч. 1 ст. 21 Закону № 1875 було передбачено, що виконавець послуг розробляє і подає на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством , а також пропонує при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи (пункт 3 частини першої статті 14 цього Закону). Мешканці гуртожитку оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги, якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги затверджені: Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виключено Постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 03.04.2019), Порядок розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію та Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (який діяв до 03.04.2019, тобто на момент виникнення спірних правовідносин) визначав механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку. Статтею 127 ЖК України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20.06.2018 року, визначено, що жила площа в гуртожитках надається: у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Згідно з п.п. 11, 15 цього положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). У той же час, п.7 частини ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 № 84, (яке діяло до 02.01.2019, тобто на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №84) особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Пунктом 6 частини ІІІ Положення № 84 було передбачено, що власник гуртожитку зобов`язаний, зокрема, забезпечувати виконання правил внутрішнього розпорядку гуртожитку; інформувати осіб, що проживають у гуртожитку, про прийняття рішень, які стосуються їхнього проживання та побуту в гуртожитку. Спосіб виконання зазначених у цьому пункті зобов`язань визначається власником з урахуванням вимог законодавства. Положенням № 84 плата за проживання у гуртожитку та плата житлово-комунальних послуг розмежовані та встановлено окремий порядок визначення їх розміру. Зокрема, розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги. Пунктом 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16). При цьому, плата за комунальні послуги власниками квартир, наймачами, орендарями сплачується відповідно до затверджених цін, тарифів та показників засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У той же час, встановлюючи тариф, в який, відповідно до змісту позовних вимог, включено обидві складові платежів (плата за проживання в гуртожитку та плата за житлово-комунальні послуги), позивач має довести обґрунтованість розрахунку плати за проживання в гуртожитку, затвердженого власником гуртожитку, а також окремо розрахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги, який повинен бути обчислений з урахуванням вимог діючого законодавства. Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( стаття 13 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які їй надаються на підставі укладених ПАТ «Промінвестбанк» договорів із постачальниками таких послуг. Відповідач [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS] , а отже є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, тому має обов`язок щодо їх оплати. Водночас, як зазначає представник позивача, відповідач порушує умови щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.03.2017 по 30.06.2021 житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 180 900,00 грн. Вказана сума заборгованості була розрахована позивачем з урахуванням тарифів, затверджених Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 70-р від 21.02.2017 та Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 226-р від 01.06.2018. Відповідно до п. 2.2 Правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», затвердженого Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 80-р від 03.03.2017, особа, якій надається місце в гуртожитку, зобов`язана, зокрема, ознайомитись з Правилами, Тарифами на проживання в гуртожитку Банку, Інструкцією про заходи пожежної безпеки та Інструкцією по організації пропускного і внутрішньооб`єктового режиму в гуртожитку банку. При цьому, ознайомлення з цими документами проводиться під підпис. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] була ознайомлена з вищевказаними розпорядженнями, якими встановлені тарифи на проживання у гуртожитку, а саме: у розмірі 2500,00 грн., встановленої з 01.03.2017 Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 70-р від 21.02.2017 та 5600, грн., встановленої з 01.06.2018 Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» № 226-р від 01.06.2018. Згідно загальних засад підстав виникнення зобов`язань, установлених ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів, проте, ПАТ «Промінвестбанк» не довело жодним чином укладення із відповідачкою будь-яких правочинів, якими б було встановлено розмір плати за кімнату у гуртожитку у розмірах, зазначених позивачем у позовній заяві. Обґрунтовуючи вимоги, ПАТ «Промінвестбанк» посилалося фактично на свої внутрішні розпорядчі документи, а саме: Розпорядження № 70-р від 21.02.2017 та Розпорядження № 226-р від 01.06.2018 про встановлення тарифів на проживання в гуртожитку які, однак, не мають обов`язкового значення для [PERSON] , оскільки нею не погоджені. Крім того, судом досліджено довідки обґрунтування тарифів на проживання в гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі фактичних витрат за 2016 та 2017 роки, згідно якого для розрахунку витрат на 1 кв. м прийнята житлова площа гуртожитку 1 714,2 кв. м, у той час як з досліджених судом матеріалів справи, зокрема, інформаційної довідки з реєстру права власності; Акту державного приймання будівлі (споруди); технічного паспорту на будинок квартирного типу (гуртожиток) з експлікацією приміщень до нього, вбачається, що загальна площа житлових приміщень становить більше 3000,0 кв. м, що значно впливає на розрахунок вартості тарифів на проживання у гуртожитку та сприяє збільшенню розміру витрат на 1 кв.м. на обслуговування гуртожитку, а отже до збільшення тарифів. Відповідно, посилання ПАТ «Промінвестбанк» на те, що після звільнення з банку [PERSON] була вже зобов`язана вносити плату в розмірі, визначеному Розпорядження № 70-р від 21.02.2017 та Розпорядження № 226-р від 01.06.2018 є безпідставними. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про розрахунки на підтвердження визначеного позивачем тарифу щомісячно, показників (складових), які включаються до тарифів на комунальні експлуатаційні послуги за розрахунком вартості розміщення та надання відповідної житлової площі для проживання в гуртожитку. При цьому, з Розпоряджень про встановлення тарифів на проживання у гуртожитку вбачається, що їх видано з метою збільшення доходів ПАТ «Промінвестбанк» та впорядкування щомісячної вартості кімнат і в них не йде мова про зміни в ціновій політиці держави, здорожчання енергоносіїв, тобто з об`єктивними факторами, які зумовлюють збільшення вартості проживання у гуртожитку. Будь-яких довідок економічного обґрунтування тарифів та (або) розміру вартості комунальних послуг, витрат банку на утримання гуртожитку, для обрахування вартості проживання відповідача [PERSON] у приміщенні гуртожитку з березня 2017 року по червень 2021 року матеріали справи не містять. З якого розміру фактичних витрат, обсягу наданих послуг, їх вартості виходив позивач, визначаючи щомісячну оплату за проживання відповідачу за цей період, матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості перевірити заперечення представника відповідача щодо необґрунтованості та завищеного розміру цих нарахувань. Суд не може за наявних у справі доказів самостійно визначити розмір заборгованості, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача, оскільки в довідці про розмір заборгованості [PERSON] за проживання в гуртожитку в кімнаті [NUMBER], площею 34,0 кв.м. за період з 01.03.2017 по 30.06.2021 в щомісячному розмірі тарифу на проживання в гуртожитку не зазначено усіх складових, тобто з чого складається щомісячний розмір оплати. Оскільки плата за проживання у гуртожитку включає в себе не лише витрати на оплату житлово-комунальних послуг, а й інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання, суд не може самостійно визначити ці складові, додаткових послуг, тому навести свій власний розрахунок немає можливості. Відтак, позивачем не доведено обґрунтованість розрахунку плати за проживання в гуртожитку, зміни її розміру, а також розрахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги, надано суперечливі доводи щодо визначення площі кімнати, яку займає відповідач, які не підтверджені жодними доказами, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до роз`яснення, що містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»: встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З урахуванням наведеного, клопотання представника відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст.141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed