Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

19 жовтня 2023 року заявник звернулася із заявою про встановлення юридичного факту, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дружківки Донецької області. В обгрунтування заяви зазначила, що вона зі слюсарем [PERSON] з 2007 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, [INFO] в них народився син [PERSON] . При цьому [PERSON] визнавав себе батьком сина, однак через те, що шлюб не було зареєстровано, відомості про батька дитини були записані зі слів матері на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Лише 16 серпня 2022 року заявник зі [PERSON] уклали шлюб. [INFO] [PERSON] помер, а тому встановлення факту батьківства необхідно для оформлення дитині допомоги. Ухвалою судді від 20 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 листопада 2023 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, зазначивши, що з померлим [PERSON] вона проживала однією сім`єю приблизно 17 років, лише 16 серпня 2022 року вони зареєстрували свій шлюб офіційно у Вінницькій області і [PERSON] бажав визнати батьківство відносно сина, але через закриті реєстри під час воєнного стану вони не змогли цього зробити. Також вона зауважила, що її чоловік 23 березня 2022 року був мобілізований, що ускладнювало процес реєстрації батьківства, а 03 вересня 2023 року він загинув. Заінтересована особа [PERSON] , яку було допитано за правилами допиту свідка за клопотанням заявника, суду пояснила, що є матір`ю загиблого [PERSON] , який був батьком [PERSON] , [INFO] , якого вона також визнає своїм рідним онуком, оскільки її син 17 років проживав однією сім`єю з заявником, а оформити батьківство одразу вони не змогли бо не перебували у зареєстрованому шлюбі і не знали що це не є перепоною у реєстрації його батьком дитини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є другом родини заявника та померлого [PERSON] , знає їх понад 20 років, в цей період в подружжя народився син, якого [PERSON] визнавав, дитина теж називала його батьком. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту батьківства підлягають задоволенню з наступних підстав. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. [PERSON] , факт батьківства якого просить встановити заявник відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ) (а.с. 26). Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Як встановлено судом, при державній реєстрації народження [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 479 від 12 листопада 2007 року внесений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області), відділ реєстрації актів цивільного стану керувався частиною першою ст. 135 СК України. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Із належних доказів судом встановлено, що заявниця є особою, яка має право звертатись із вказаною заявою, оскільки є матір`ю дитини, а також те, що відомості про батька дитини в актовому записі про її народження внесені за вказівкою матері. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. В даному випадку, факт батьківства підтверджується показаннями матері померлого [PERSON] та свідка [PERSON] , а також актом обстеження квартири [ADDRESS] від 11 жовтня 2023 року, затверджений директором КП «Комсервіс», про те, що у вказаній квартирі проживав [PERSON] , який помер [INFO] , і на день його смерті разом з ним жили його дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З урахуванням пояснень заявника, показань заінтересованої особи, допитаної за правилами допиту свідка, показань свідка та досліджених письмових доказів, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, підтверджений. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту визнання батьківства відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України.

Outcome: approved