Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Вимоги позову обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 30.01.2021, шлюб на даний час не розірвано. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні позивача. Позивач вказує, що вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, займається вихованням та доглядом за дитиною самостійно та позбавлена можливості працювати, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду та просити стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як матері дитини в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку та доходів, усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач у судовому засіданні надала пояснення, в яких вимоги позову підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволені позову. В обґрунтування заперечень відповідач вказав на те, що у зв`язку з тим, що він утримує своїх батьків та сина на сьогоднішній день не зможе покрити усі витрати своєї дружини в тому обсязі в якому вона заявляє. Вказав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 з нього стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу). У відзиві зазначає з 2018 року по теперішній час проходить службу на офіцерських посадах в регіональному підрозділі Служби безпеки України. Таким чином, просив суд винести рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, щомісячно, починаючи з 02.10.2023 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалась як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. З 30.01.2021 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, на даний час шлюб не розірвано. У шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Білокуракинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сватівському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.09.2021. [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що підтверджується довідкою № 1/2023-ВС від 29.09.2023 виданої керівником апарату Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано та не заперечувалось відповідачем у відзиві. У відзиві відповідач зазаначив, що є працездатним, з 2018 року по теперішній час проходить службу на офіцерських посадах в регіональному підрозділі Служби безпеки України. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів як на утримання дитини так і на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інших аліментних зобов`язань суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. Наведеними доказами підтверджується, що позивач має право на утримання від відповідача, а останній може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки зворотного відповідачем не доведено. Суд враховує відсутність доказів фінансової неспроможності відповідача надавати допомогу дружині, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак, враховуючи доводи позовної заяви та наявні в матеріалах справи докази, наявність рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина та наявність у позивача права на утримання своїм чоловіком, суд, з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial