Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

у серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на її користь 127 500,00 грн на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.10.2022 року, в межах страхової суми, зазначеної в полісі страхування № АР2606841 та судові витрати в справі. Свої вимоги мотивує тим, що 23.10.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка в м. Дніпро, просп. Д.Яворницького, перетинала перехрестя з вул. Грушевського на заборонений (жовтий, потім червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який слідував зліва направо за напрямком її руху, внаслідок чого обом транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, чим порушила п. п. 8.7.3. д, е Правил дорожнього руху України. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в справі №932/7849/22 від 20.01.2023 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , завдано матеріальних збитків, розмір яких відповідно до Звіту № 28/10/22 про оцінку транспортного засобу 28.10.2022 року становить 364 149,52 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно з полісом № АР2606841, де страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 130 000,00 грн, а франшиза 2 500,00 грн, про наявність якого [PERSON] не проінформувала, ані позивача, ані іншого водія [PERSON] , які про його існування дізналися під час підготовки позовної заяви про відшкодування збитків до [PERSON] . Таким чином, на переконання позивача, збитки в межах страхової суми в розмірі 127 500,00 грн., які заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй, як власнику автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , зобов`язаний відшкодувати потерпілому ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». При зверненні 15.02.2023 року із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, їй відмовлено листом № 3105-12 від 31.05.2023 року. При цьому, позивач зауважує, що відмова ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» обґрунтована обставинами, які не передбачені законом, а саме, що належний їй пошкоджений транспортний засіб не був збережений у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, однак на момент виїзду представника страхової для його огляду, автомобіль «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , не був повністю відремонтованим. Крім того, вказує, що попередньо відповідачу надіслано відеозаписи проведення огляду пошкодженого транспортного засобу та фото таблиці із зображенням пошкоджень, зафіксованих одразу після дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою від 17.08.2023 року відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 11.10.2023 року(а.с. 81-82). 18.09.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому [PERSON] просить у позові відмовити, посилаючись на те, що суб`єкт оціночної діяльності експерт ТОВ «ЕДАК» Цурпаленко Є.В. надав ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» повідомлення від 06.03.2023 року, в якому зазначено, що провести оцінку автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , немає можливості в зв`язку з частковим відновленням пошкоджень транспортного засобу, тому відповідачем на підставі п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с. 99-102). 10.10.2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій [PERSON] зазначає, що часткове відновлення не є повним відновленням, а тому спеціаліст відповідача повинен був встановити розмір збитку з урахуванням такого відновлення; посилання відповідача на здійснення огляду та здійснення часткового ремонту не доведені (а.с. 114-119). Ухвалами від 11.10.2023 року у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд у порядку загального позовного провадження вказаної справи відмовлено, з метою дотримання реалізації права відповідача на подання заперечень на відповідь на відзив, відкладено судовий розгляд справи на 02.11.2023 року (а.с. 131-133, 134-135). 23.10.2023 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення, в яких [PERSON] вказує, що згідно з положеннями Закону № 1961-IV страховик, а не позивач здійснює організацію процедури встановлення розміру шкоди та розслідування причин і обставин дорожньо-транспортної пригоди. Пояснень на позовну заяву від третіх осіб до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.10.2022 року о 20 год. 27 хв. в м. Дніпро, просп. Д.Яворницького, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , перетинала перехрестя з вул. Грушевського на заборонений (жовтий, потім червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який слідував зліва направо за напрямком її руху. Внаслідок чого обом транспортним засобам завдані механічні пошкодження, чим порушила п.п. 8.7.3. д, е Правил дорожнього руху України. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в справі № 932/7849/22 від 20.01.2023 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП (а.с. 54-54 зворот). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР2606841, діючого на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Страхова сума за договором за шкоду, завдану майну третіх осіб становить 130 000 грн, франшиза 2 500 грн (а.с. 17, 57 зворот). 15.02.2023 року [PERSON] повідомлено відповідача про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 55-56, 56 зворот). Автомобіль «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , на праві власності належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 03.12.2021 року (а.с. 21-21 зворот). Як вбачається із Звіту № 28/10/22 про оцінку транспортного засобу 28.10.2022 року, проведеного за заявою [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , становить364 149,52 грн (а.с. 22-32). Листом відповідача № 3105-12 від 31.05.2023 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки в ході розслідування вказаної події, що має ознаки страхового випадку, встановлено, що пошкоджений транспортний засіб «Ford FusionTitanium», д.н.з. [NUMBER] , не був збережений у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до моменту огляду представником. Таким чином, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» позбавлене можливості встановити розмір заподіяної шкоди Згідно пп. 37.1.3 п. 37.1. ст. 37 Закону № 1961-IV невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування (а.с. 66-66 зворот). Згідно з повідомленням суб`єкта оціночної діяльності, експерта ТОВ «ЕДАК» Цурпаленка Є.В. від 06.03.2023 року, на підставі огляду 23.02.2023 року встановлено, що автомобіль «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , розукомплектовано та частково відновлено ремонтом, в зв`язку із чим, встановити пошкодження, отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, неможливо. Провести оцінку автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , немає можливості, у зв`язку із частковим відновленням транспортного засобу (а.с. 105). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон № 1961-IV. За вимогами ст. 3 цього Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), передбачені ст. 34 Закону № 1961-IV. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Пунктом 33.3. ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. За змістом п.п. 5.1., 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Відповідно до пп. 37.1.3. ч. 37.1. ст. 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) єневиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Згідно з ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході судового розгляду встановлено, що позивачем було порушено п. 33.3 Закону № 1961-IV щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика, що призвело до неможливості визначення страховиком розміру завданої шкоди. Обставини відновлення автомобіля «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] , не повністю, послідовно визнавалися стороною позивача продовж розгляду справи, про що було зазначено безпосередньо в позовній заяві, а також відповіді на відзив на позовну заяву. Ця ж обставина підтверджена в письмових поясненнях експерта Цурпаленка Є.В., за наслідками проведеного 22.02.2023 року огляду транспортного засобу «Ford Fusion Titanium», д.н.з. [NUMBER] . При цьому, сам факт обстеження належного [PERSON] автомобіля представником страховика не оспорюється та не заперечується стороною позивача. Посилання представника позивача на обов`язковість проведення, в даному випадку, експертного або оціночного дослідження є помилковими, оскільки з урахуванням Методики, процедура огляду транспортного засобу з метою визначення його технічного стану може здійснюватися за допомогою органолептичного дослідження (узагальнена оцінка, здійснена лише за допомогою органів чуття). Крім того, в цьому випадку, не мають правового значення посилання представника позивача на те, що експертом не встановлено, які саме частини пошкодженого транспортного засобу відновлено, оскільки Закон № 1961-IV імперативно встановлює обов`язок для водіїв та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна не здійснювати будь-яких перетворень автомобіля та його змінювання, тобто жодного ремонту, розбирання, тощо. Таким чином, суд, встановивши, що визначення розміру матеріальної шкоди здійснено позивачем у спосіб, не передбачений Законом № 1961-IV, дійшов висновку про відмову у задоволенні позові. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2019 року в справі № 522/6853/16-ц. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed