Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 15.09.1995 року. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Вказує, що подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалося. Чоловік зловживає спиртними напоями, вдома постійні конфлікти, сварки. Близько десяти років відповідач ніде не працює, його не цікавить матеріальне становище сім`ї, духовний розвиток і матеріальне утримання сина. Позивач зазначає, що неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку та ставлення до см`ї, однак всі старання позивача не дали позитивних результатів. Така поведінка стала причиною того, що їхня сім`я практично розпалась, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, шлюб існує лише формально. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 15.09.1995 року, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб 15 вересня 1995 року, місце реєстрації Мирненська сільська рада Костопільського району Рівненської області, актовий запис №12. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved