Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

15.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 16599,00 грн. та моральної шкоди 5000 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позову позивачем [PERSON] зазначено, що 25.12.2020 року громадянин [PERSON] в ході словесної перепалки публічно висловлювався на адресу [PERSON] нецензурною лайкою та, не контролюючи власні емоції, пошкодив автомобіль Opel Zafira д.н. [NUMBER] , власником якого є його брат - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу транспортного засобу від 17.07.2019 року. [PERSON] одразу здійснив виклик наряду поліції для написання заяви про вчинення протиправних дій та фіксації слідів вчинення вказаного правопорушення. Зазначене звернення було отримано та зареєстровано в Журналі єдиного обліку №58547 від 25.12.2020 року Московського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області. В ході слідства була встановлена відсутність достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, однак,відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративні правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАп. 17.08.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній прохав суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог. 19.08.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 07.09.2021 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити. Представник відповідача [PERSON] прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 25.12.2020 року громадянин [PERSON] в ході словесної перепалки публічно висловлювався на адресу [PERSON] нецензурною лайкою та, не контролюючи власні емоції, пошкодив автомобіль Opel Zafira д.н. [NUMBER] , власником якого є його брат - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу транспортного засобу від 17.07.2019 року. [PERSON] одразу здійснив виклик наряду поліції для написання заяви про вчинення протиправних дій та фіксації слідів вчинення вказаного правопорушення. Зазначене звернення було отримано та зареєстровано в Журналі єдиного обліку №58547 від 25.12.2020 року Московського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області. В ході слідства була встановлена відсутність достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, однак,відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративні правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАп. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17). Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". З огляду на обставини, що встановлені судом , суд констатує, що позивачем не доведено факт, що саме з вини відповідача був пошкоджений транспортний засіб, що належить позивачеві, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Інших належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань, факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу та вини службової особи у заподіянні цієї шкоди, позивачем суду не надано. За таких обставин, суд дійшов про відмову задоволенні позову за недоведеністю. В силу положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed