Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.02.2022 року у розмірі 67986,24 грн. станом на 05.07.2023 року та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 22.02.2022 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу "Миттєва розстрочку Кредит готівкою", ознайомився із актуальними умовами кредитування та 22.02.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 22.02.2022 р. про надання строкового кредиту у розмірі 81800.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 05.07.2023 року має заборгованість - 67986.24 грн., яка складається з наступного: 59941.24 грн. - Заборгованість за тілом кредита, 8045,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. 14 серпня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання. 10 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 3 жовтня 2023 року. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Від представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в якому представник позивача також зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сплачувала кредит пока була можливість. Позов визнає. Судом встановлено, що 22.02.2022 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. ( а.с. 9-20). Як вбачається з кредитного договору № б.н від 22.02.2022 року, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір за яким було надано строковий кредит на суму 81 800,00 грн., строк кредитування зазначений 36 місяців ( а.с. 21-26). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.02.2022 року, станом на 05.07.2023 року заборгованість [PERSON] становить 67986,24 грн., яка складається з наступного: 59941,24 грн. - заборгованість за тілом кредита; 8045,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками ( а.с. 5-6). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] з 22.02.2022 р. кредитний ліміт зменшено до 81 800,00 грн. ( а.с.8). Згідно з паспорту споживчого кредиту вбачається, що позичальник ознайомлений з умовами кредитування, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що підтверджується особистим підписом [PERSON] (а.с.30-32). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються ст. ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України. В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Так, відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, з дослідженого розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 05.07.2023 р у відповідача виникла заборгованість в сумі 67986,24 грн., яка складається з: 59941,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8045,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтями13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, по даних учасникам справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості, заявлена у позові. Крім того, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір, покладається на відповідача. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved