Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області(далі - відповідач), у якому просивстягнути з відповідача на свою користь 201 411,58 грн. у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача[PERSON] . Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.07.2023 року, яким посвідчено що спадкоємцем майна [PERSON] являється [PERSON] . Спадщина складається з недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена, у сумі 201 411,58 грн. Однак, не зважаючи на звернення до відповідача, недоотриману пенсію померлої матері позивач так і не отримав. Оскільки [PERSON] вважає свої права порушеними, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч.1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, постановлено судові засідання у справі проводити у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 09.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. На адресу суду 27.10.2023 року направлено відзив на позовну заяву, який судом не прийнято до уваги, оскільки поданий з порушенням норм ст.. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 37). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-28, 33). [PERSON] за життя мала статус внутрішньо переміщеної особи, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із відповідної довідки від 04.06.2018 року №00000550218 (а.с. 35). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2023 року, що видано приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Юровою О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №1118, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із суми недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії у розмірі 201 411,58 грн., яка належала спадкодавиці, що підтверджується листом Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.02.2023 року за №1000-0502-8/21180 (а.с. 29). Так, згідно листа Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.02.2023 року за №1000-0502-8/21180, станом на 13.02.2023 року згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», залишилась недоотримана пенсія [PERSON] в сумі 201 411,58 грн.(а.с. 33). У той же час, листом від 05.09.2023 року №1000-0202-8/133383 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило [PERSON] про те, що виплата недоотриманої пенсії [PERSON] буде проведено з урахуванням Порядку №1165 від 10.11.2021 року за відповідною бюджетною програмою (а.с. 21). Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи доведено, що позивач в установленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після чого йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 201 411,58 грн. При цьому, позивачу, як спадкоємцю, повідомлено,що виплата недоотриманої пенсії [PERSON] буде проведено з урахуванням Порядку №1165 від 10.11.2021 року за відповідною бюджетною програмою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 року у справі № 428/10113/20, положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Стосовно доводів відповідача щодо застосування ним до виплати суми недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину приписів постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд зазначає, що Порядок №1165 впроваджує додаткові умови виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий період, які не передбачені ані Конституцією України, ані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є базовими нормативно-правовими актами, приписи яких підлягають застосуванню при вирішенні спірних правовідносин. Положення Порядку № 1165 жодним чином не перешкоджають стягненню заборгованості з пенсій на користь відповідних отримувачів, зокрема в судовому порядку. Враховуючи вказані норми, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки останній успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Свідоцтво про право на спадщину за закономвід 14.07.2023 року, що видано приватним. нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Юровою О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №1118 не оспорено та є чинним. Враховуючи вищевикладене, сума коштів, вказана у свідоцтві від 14.07.2023 року у розмірі 201 411,58 грн. підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, суд враховує, що розмір недоотриманої пенсії підтверджено інформацією від Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.02.2023 року за №1000-0502-8/21180, про що вказано у свідоцтві про право на спадщину за законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Беручи до увагу ту обставину, що право [PERSON] на недоотриману пенсію у встановленому розмірі закріплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.07.2023 року, але кошти виплачено не було, права позивача підлягають захисту шляхом їх стягнення за даним судовим рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 073,60 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved