Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2022 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . За час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Наразі дочка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Позивач зазначає, що вона як мати в повному обсязі забезпечує гармонійний розвиток дитини, матеріальне утримання, хороші умови проживання, надає моральну та психологічну підтримку, сприяє формуванню культурного світогляду та системі духовних цінностей дитини, засвоєнню загальновизнаних моральних та етичних норм. Відповідач же ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тобто створені умови, які шкодять інтересам дитини. Ухвалою від 27.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою. Ухвалою від 27.06.2023 року витребувано інформацію щодо перебування відповідача на лікуванні та/або обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради». Відповідач відзив на позов не подав. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 26.09.2023 року, відповідно до якого вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку, визначеному чинним цивільно-процесуальним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а тому судом проведено заочний розгляд справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються положеннями ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2022 року в справі №127/32099/21. Дитина мешкає спільно з матір`ю за місцем її реєстрації, що підтверджується довідками №87717 від 24.11.2021 р. та №11953 від 16.02.2022 р. Як слідує з матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дитини є також, зокрема, інформація дошкільного навчального закладу», в якому навчалася малолітня [PERSON] , що міститься в довідці №05-01-31/99 від 08.05.2023 р. про те, що батько [PERSON] до дочки в школу не навідується, жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням дитини, її фізичним, розумовим та психологічним розвитком. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.09.2023 року позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] вважається доцільним. З пояснень представника позивача встановлено, що батько дитини офіційно не працює, жодних коштів на дитину не надає. Як вбачається з характеристик за місцем проживання [PERSON] , батько дитини за нинішнім та попереднім місцем проживання характеризується негативно, таким, що вживає нецензурну лайку, конфліктним, час від часу був помічений в нетверезому стані та, ймовірно, в стані наркотичного сп`яніння. Також, з характеристики за теперішнім місцем проживання відповідача встановлено, що сусіди про наявність у [PERSON] дочки дізнались виключно на запит адвоката та ніколи раніше не бачили її у відповідача. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Положеннями ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Суд наголошує, що в цьому випадку суд не застосовує ч.3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає про те, що згідно з вимогами ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Судові витрати позивача складаються із судового збору в розмірі 1073,60 грн. та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8 000 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved