Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

У вересні 2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] . Позивач зазначила, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Шлюб фактично припинив існування, подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.10.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 01.11.2023. 01.11.2023 позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, судовий збір просить залишити за нею. 01.11.2023 відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 29.12.2007 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконкомом Острійківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 4, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у вересні 2023 року та підтримала вимоги в заяві від 01.11.2023, відповідач позов визнає. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сплачений судовий збір слід залишити за позивачем на підставі поданої нею заяви.

Outcome: approved