Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 20.06.2011р у розмірі 33631,91 грн, судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові вказав, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 20.06.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ними та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, , котрий, у подальшому збільшився до 34600 гривень. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в результаті чого станом на 07 липня 2023р. виникла заборгованість у розмірі 33631,91 гривень, яка складається із: 27928,03 гривень\~заборгованість за кредитом та 5703,88 гривень\~заборгованість за відсотками за користування кредитом. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТКБ «Приватбанк», просить позов задоволити. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Представник позивача за довіреністю Ляр Д. Ю. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20.06.2023р. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до витягу з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП 2010-256 п.1.1.1.45 Кредит (кредитна лінія) розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на термін обумовлений в договорі, на умовах оплати та повернення. Згідно п. 2.1.1.12.7.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.11. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду по договору SAMDN50000046336512, ІПН [NUMBER] [PERSON] отримала тип картки MaestroCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна, базова відсоткова ставка в місяць 2,5%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50грн і не більше залишку заборгованості, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно укладеного договору б/н від 20.06.2011 року [PERSON] отримала від АТ «КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з використанням кредитної картки в розмірі 300,00грн, який згодом було збільшено до 33538,41 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» - між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким [PERSON] надано кредитні картки 20.06.2011р. картка Універсальна, 27.09.2014р., 15.12.2014р., 09.10.2018р., 28.12.2019р. картка «Універсальна Gold». З виписки по картці, наданої Банком за договором №б/н за період 20.06.2011 10.07.2023 по рахунку клієнта вбачається, що за період з 20.06.2011 по 01.06.2023, відповідач користувалась кредитними карками, сума витрат становить 140496,98 грн, сума зарахувань 106\~865,07 грн, заборгованість 33631,91грн. Згідно розрахунків\~заборгованості за\~договором №б/н\~від 20.06.2011,\~свої зобов`язання\~ [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 07.07.2023 утворилась заборгованість, що становить 33631,91 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 27928,03 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 5703,88грн, Також позивачем додано до матеріалів справи виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ Комерційний банк «Приватбанк»; статут АТ КБ «Приватбанк» згідно якого наказом Мінфіну від 21 травня 2018р. №519 змінено тип банку публічне акціонерне товариство на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» . Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.639 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~ст.612ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом установлено, що укладений між сторонами Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору, відповідач, як позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з допущеними відповідачем порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07 липня 2023 року має заборгованість 33631,91 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом та заборгованості по відсоткам. Таким чином, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2684,00 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved