Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-29 00:00:00

Яворівська окружна прокуратура Львівської області звернулася в суд з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету Львівської міської ради 20080,72 грн. витрат, понесених Комунальним некомерційним підприємством «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] . На обґрунтування позову зазначає, що вироком Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/3974/22 від 21.11.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненняі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України та призначено покрання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців на підставі ст.ст. 75, 104 Кримінального кодексу України звільнено від відбуття покарання із іспитовим терміном рік. Вирок суду не оскаржувався в апеляційному порядку набрав законної сили 21.12.2022. Згідно з вироку суду встановлено, що 23 травня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, [PERSON] , не маючи посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно-справним мотоциклом марки «Spark SP200R-27» номерний знак [NUMBER] , перевозячи [PERSON] та рухаючись по вулиці Івана Хрестителя в м. Яворів Львівської області, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з круговим рухом, на перехресті автодоріг вулиць Святоюрська та Івана Хрестителя в м. Яворів Львівської області, порушив чинні вимоги ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 1.1. (а), 2.3 (б, д), 10.1, 16.11, 2.1 та 2.2 розділу 33, які виразилися в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не виконав вимоги дорожніх знаків «дати дорогу» та «проїзд без зупинки заборонено», виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з круговим рухом не дав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Passat» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого пасажир мотоциклом марки «Spark SP200R-27» номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримала синець в ділянці правого ока, забійні рани в ділянці лівого колінного суглоба та правого ліктьового суглоба, садна на тильній поверхні обох кистей, забій головного мозку, епідуральна гематома, перелом кісток склепіння та основи черепа, забій передньої черевної стінки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. У зв`язку із отриманими травмами згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «1 територіальне медичне обєдання м. Львова» №1 від 16.01.2023 неповнолітня [PERSON] , 2006 р.н., перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та нейрохірургічному відділенні ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «1 територіальне медичне обєдання м.Львова» з 23.05.2022 по 06.06.2022 та вартість її лікування становило 20080,72 грн. та на день пред`явлення позову не відшкодована. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні відносно [PERSON] ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, а тому останній зобов`язаний відшкодувати витрати Комунального некомерційного підприємства «1 територіальне медичне об`єдання м. Львова» в розмірі 20080,72 грн., які понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування неповнолітньої [PERSON] відповідно до вимог ст.1206 Цивільного кодексу України. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засіданні прокурор Лойко В.В. не прибув, однак подав заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання представники позивача і третьої особи не прибули, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили, клопотань не подавали. Враховуючи наведене вище та те, що інтереси позивача та третьої особи в даній справі представляє прокуратура, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників позивача і третьої особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Частиною 4 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У ч. 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23 жовтня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 30 жовтня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову зважаючи на таке. Суд встановив, що вироком Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/3974/22 від 21 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбуття покарання із іспитовим терміном рік. Вирок суду набрав законної сили 21 грудня 2022 року. Відповідно до змісту вироку суду встановлено, що 23 травня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, [PERSON] , не маючи посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно-справним мотоциклом марки «Spark SP200R-27» номерний знак [NUMBER] , перевозячи [PERSON] та рухаючись по вулиці Івана Хрестителя в м. Яворів Львівської області, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з круговим рухом, на перехресті автодоріг вулиць Святоюрська та Івана Хрестителя в м. Яворів Львівської області, порушив чинні вимоги ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 1.1. (а), 2.3 (б, д), 10.1, 16.11, 2.1 та 2.2 розділу 33, які виразилися в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не виконав вимоги дорожніх знаків «дати дорогу» та «проїзд без зупинки заборонено», виїжджаючи на нерегульоване перехрестя з круговим рухом не дав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Passat» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого пасажир мотоциклом марки «Spark SP200R-27» номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримала синець в ділянці правого ока, забійні рани в ділянці лівого колінного суглоба та правого ліктьового суглоба, садна на тильній поверхні обох кистей, забій головного мозку, епідуральна гематома, перелом кісток склепіння та основи черепа, забій передньої черевної стінки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» № 1 від 16 січня 2023 неповнолітня [PERSON] , 2006 року народження, у зв`язку з отриманими травмами перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та нейрохірургічному відділенні ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» з 23 травня 2022 року по 06 червня 2022 року та вартість її лікування становило 20080,72 грн. та на день пред`явлення позову не відшкодована. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Отже, під час розгляду справи встановлено та підтверджено належними, допустимими і достатніми доказами, що з вини відповідача [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій тілесні ушкодження отримала [PERSON] , яка у зв`язку з цим перебували на лікуванні в КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування швидкої медичної допомоги» (КНП «1 медичне об`єднання м. Львова») та загальні вартість її лікування становить 20080, 72 грн. Також суд враховує, що до початку першого судового засідання у справі відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок вчиненого відповідачем злочину заподіяно матеріальну шкоду закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності Львівської міської ради, то така шкода підлягає стягненню з [PERSON] на користь місцевого бюджету Львівської міської ради. Враховуючи наведені вище обставини справи, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь Львівської міської ради витрати, понесені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в розмірі 20080, 72 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви Львівською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08 серпня 2023 року № 1725 (внутрішній номер 287826075). Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на наведене з [PERSON] слід стягнути 1342, 00 гривень на користь Львівської обласної прокуратури, що становить 50 відсотків сплаченого судового збору, та повернути Львівській обласній прокуратурі з державного бюджету 1342, 00 гривні сплаченого судового збору.

Outcome: approved