Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-31 00:00:00

09 жовтня 2023 року із Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що 11 березня 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір № 22696/2019, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 275 932 грн. 75 коп. для оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу строком до повного виконання зобов`язань зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 21 грудня 2021 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 2, у тому числі за кредитним договором № 22696/2019 від 11 березня 2019 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору. Таким чином, сума заборгованості станом на дату відступлення становить 95 276 грн. 62 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 81 175 грн. 57 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 14 101 грн. 05 коп. 16 червня 2023 року відповідачеві було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, яку боржником залишено без задоволення. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 95 276 грн. 62 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~684 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22696/2019 про надання кредиту у розмірі 275\~932 грн. 75 коп. на придбання транспортного засобу строком дії до повного виконання зобов`язання (а.с. 9-11). Відповідно до умов договору, відповідачеві банком було надано кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. 21 грудня 2021 року між АТ «Кредобанк» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, за умовами якого АТ «Кредобанк» відступило позивачеві право вимоги за договорами, укладеними між клієнтом і боржником, у тому числі за договором кредитний договір № 22696/2019 від 11 березня 2019 року (а.с. 20-26, 27). Листом № 15653127 від 16 червня 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» повідомило [PERSON] про відступлення права вимоги та про необхідність сплати простроченої заборгованості, яку відповідачем залишено без задоволення (а.с. 5, 6). Відповідач умови договору не виконала, кредитні кошти не повернула, тому станом на 16 червня 2023 року розмір заборгованості становить 95\~276 грн. 62 коп. (а.с. 30). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за кредитним договором № 22696/2019 від 11 березня 2019 року заборгованість кредитом у розмірі 95 276 грн. 62 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 81 175 грн. 57 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 14 101 грн. 05 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 4), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» складає 97 960 грн. 62 коп. (95 276 грн. 62 коп. + 2\~684 грн. = 97 960 грн. 62 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved