Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у загальній сумі 17846,01 грн., яка складається з: -суми основної заборгованості в розмірі 16782,84 грн.; -суми інфляційного збільшення боргу в розмірі 812,13 грн.; -суми 3-х відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 251,04 грн.; - витрат понесених по сплаті судового збору 2684,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» ( із 09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») здійснює обслуговування ,утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адремою : [ADDRESS] на підставі Акта- прийому - передачі будівництва житлового будинку між ТОВ «ТМО Ліко -Холдінг» та ТОВ «Житло-Сервіс» від 06 квітня 2017 року. Та надає комунальні послуги власникам та орендарям приміщень вищезазначеного будинку згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг. [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , що підтверджується копією попереднього договору №1574/16J-1 від 26 лютого 2016 року про купівлю майнових прав на нежитлове приміщення за адремою: [ADDRESS] . 17 серпня 2017 року між ТОВ «Ліко -Житлосервіс» та відповідачем було укладено договір №571/08/17 про відшкодування витрат з обслуговування будинків та прибудинкових територій. Свої обов`язки по оплаті послуг відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з червня 2020 року по березень 2023 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 16782,84 грн. В зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання на суму заборгованості позивачем нараховано інфляцію в розмірі 812,13 грн та 3% річних в розмірі 251,04 грн. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 21червня 2023 року, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, які направлялися відповідачу. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» (з 09.11.2021 року ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Відповідач [PERSON] нежитлового приміщення є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. 17 серпня 2017 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс», яке згідно протоколу загальних зборів учасників від 09.11.2021р. змінило назву на ТОВ «Управляюча компанія «Венеція», та [PERSON] укладено договір №571/08/17 про відшкодування витрат з обслуговування будинків та прибудинкових територій, за умовами якого виконавець зобов`язався забезпечувати послуги з обслуговування будинків та прибудинкових територій у нежитловому приміщенні [ADDRESS] , а відповідач відшкодовувати витрати та своєчасну оплату таких послуг у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03 квітня 2023 відповідач має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 30 червня 2020 по 31 березня 2023 року в загальному розмірі 16782,84 грн. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Доказів зворотного відповідачем в ході розгляду справи до суду подано не було. Таким чином, у суду наявні підстави для висновку про те, що послуги були надані відповідачу в повному обсязі та належної якості. Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги станом на березень 2023 року складає 16782,84 грн. У відповідності до положень чинного законодавства, споживач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а виконавець має право вимагати від боржника виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися в певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та відповідно до ст. 629 ЦК України договір, є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував плату по вищевказаним платежам, що є односторонньою відмовою відповідача від виконання зобов`язання за договором. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 16782,84 грн ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а відтак є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 812,13 грн та 3% річних в розмірі 251,04 грн, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи належними та допустимими доказами не спростовані, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved