Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з житлового будинку [ADDRESS] , який належить позивачеві на праві власності. Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 серпня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Тепляковим В.М., [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Влітку цього року йому стало відомо, що на його житловий будинок відділом державної виконавчої служби Знам`янського МРУЮ накладений арешт на підставі виконавчого листа №2-385 від 04 червня 2008 року виданим Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 19676,27 гривень. [PERSON] до будинку позивача не має ніякого відношення, ніколи в ньому не проживав, не був зареєстрований та не був власником. Накладення обтяження та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежують законні права позивача як власника цього майна щодо вільного розпорядження ним. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його участі та задовольнити вимоги позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не надав, заяв про відкладення розгляду справи також не надав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заперечень, відзиву та заяв не надала. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 15 серпня 2003 року приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округу Кіровоградської області Тепляковим В.М., зареєстрований в реєстрі за 3842 та реєстраційного посвідчення Знам`янського бюро технічної інвентаризації від 15 жовтня 2003 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329117532 від 13.04.2023, встановлено, що на будинок [ADDRESS] накладений арешт відділом державної виконавчої служби Знам`янського МРУЮ на підставі виконавчого листа №2-385 від 04 червня 2008 року виданим Солом`янським районним судом міста Києва, реєстраційний номер обтяження 8763345. Власником будинку вказаний [PERSON] . Відповідно до довідки Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №02-31/239/4 від 04.10.2023 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На заяву позивача про зняття арешту з будинку, Знам`янський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) повідомив про неможливість зняття арешту з майна боржника через відсутність підстав для цього. Згідно зі статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція якого діяла на час накладення арешту) за заявою стягувача з метою забезпечення виконання рішення по майнових стягненнях державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження описує майно боржника і накладає на нього арешт, про що зазначається в цій постанові. Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція якого діяла на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як зазначено в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права.\~За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] в цілому належить на праві особистої власності позивачеві з 2003 року, відповідач не є власником будинку, накладення обтяження на його нерухоме майно позбавляє позивача вільно розпорядитися цим майном та порушує його права як власника майна, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved