Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 04.05.2007 між ним та ПАТ «Сведбанк» укладеного кредитний договір № 0201/0507/88-312, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 50000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 04.07.2007 було укладено договір іпотеки, згідно якого він передав банку в іпотеку житловий будинок з огорожею та земельною ділянку під будинком по [ADDRESS] . 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15 та договір про відступлення прав за іпотечними договорами прав та вимог до [PERSON] за зобов`язаннями по кредитному договору № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 та іпотечному договору № б/н від 04.05.2007. В 2013 році ТОВ «ФК «Вектор Плюс» використало своє право вимагати дострокове повернення заборгованості, так 05.12.2013 заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області звернуто стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком по [ADDRESS] , з початковою ціною 378442 грн., що належить позивачу на праві власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 в розмірі 759082,26 грн. перед ТОВ «ФК «Вектор Плюс», шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України «про виконавче провадження» та стягнення з нього в користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» 3441,00 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонний судом Волинської області видано виконавчий лист № 161/15802/13-ц, який було направлено для примусового виконання до Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 20.08.2021 між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу про відступлення прав по кредитному договору № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007, а 25.08.2021 про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 04.05.2007. Зазначає, що при примусовому виконанні рішення суду, він сплатив всю визначену рішенням суду від 05.12.2013 заборгованість за кредитним договором в сумі 759082,26 грн., яка 14.04.2023 була перерахована ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ», а також 75908,23 грн. виконавчого збору та 168,99 витрат на проведення виконавчих дій. Таким чином, його зобов`язання за кредитним договором припинилися шляхом виконання. Однак, після погашення заборгованості ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» надало йому довідку в якій повідомив про надходження від Другого відділу ДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів) в погашення боргу 759082,26 грн., а також те, що станом на 12.05.2023 залишок боргу за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 перед ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» становить 74210,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату складає 2713776,28 грн. 24.04.2023 він направив приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. заяву щодо зняття заборони відчуження та припинення запису про іпотеку житлового будинку з огорожею та земельною ділянку під будинком по [ADDRESS] , на яку отримав відповідь, що для вчинення таких дій йому потрібно надати відповідне повідомлення ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ». На даний час, відповідач не направив нотаріусу повідомлення про погашення позики (кредиту), а лише надав довідку про наявний залишок боргу. Вважає, що посилання ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» про наявність в нього заборгованості по кредитному договору № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 є неправомірними, оскільки він сплатив визначену заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013 суму заборгованості в розмірі 759082,26 грн., чим в повному обсязі виконав зобов`язання по кредитному договору, на виконання його було укладено договір іпотеки, що зумовлює його припинення з огляду на похідний характер та свідчить про наявність підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку», для визначення іпотеки припиненою. Посилаючись на викладене, просить суд визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 04.05.2007, що був укладений між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. 04.05.2007 № 1520 та виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку № 43618690, виключити запис про державну реєстрацію обтяжень та державну реєстрацію іпотеки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: будинку, [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження № 4913049 з Державного реєстру іпотек та земельної ділянки 1 за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 0710100000:11:094:0001 з Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна запис № 10083856 про обтяження за договором іпотеки 1520 від 04.05.2007 та доповнення 2 до нього від 28.07.2010, зобов`язати ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» передати по акту [PERSON] правовстановлюючі документи: оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шум Т.О. за 14.01.2022 за реєстровим номером № 54 від 14.01.2022, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 352371 та стягнути з відповідача понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді від 06.06.2023 позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали позивачем усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. Ухвалою судді від 08.06.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив, в якому він позовних вимог не визнав. Відзив мотивований тим, що після укладення кредитного договору та забезпечення його виконання іпотекою, [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 50000,00 доларів США. Станом на 27.08.2013 у позивача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 94968,38 доларів США, що складає заборгованість по кредиту в сумі 78884,67 доларів США, заборгованість за відсотками 10801,37 доларів США, заборгованість по пені в сумі 5282,34 доларів США. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 05.12.2013 про звернення стягнення на предмет іпотеки, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 вказана у повному обсязі у розмірі 759082,26 грн. і визначена в гривнях без зазначення еквіваленту в доларах США, оскільки на той час такою була позиція Верховного Суду України. Однак, розглянувши справу № 373/2054/16 Велика Палата ВС дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено в договорі, чинне законодавство не містить. Таким чином, у разі отримання позики в іноземній валюті позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто такою є сума коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику. За таких обставин, внесення позивачем на погашення боргу за кредитним договором 759082,26 грн. в березні 2023 не свідчить про повне та належне виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Посилаючись на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді від 05.09.2023 закрито підготовче провадження у справі. 16.10.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що згідно довідки від 09.10.2023 у позивача крім тіла кредиту, не погашено інфляційні втрати та 3 % річних. Таким чином, у позивача перед відповідачем наявні невиконані грошові зобов`язання, а тому в силу вимог п.10.5 кредитного договору, він є діючим, а іпотека, яка його забезпечує не може вважатися припиненою. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача позовних вимог не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з мотивів, наведених у позовній заяві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О., надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Судом встановлено, що 04.05.2007 між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0201/0507/88-312, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 50000 доларів США, а відповідач зобов`язувався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с. 11-12). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 04.07.2007 було укладено договір іпотеки від 04.05.2007, згідно якого позивач передав банку в іпотеку житловий будинок з огорожею та земельну ділянку під будинком по [ADDRESS] (а.с. 13-15). 30.05.2008 між сторонами укладено додаткову угоду до договору (а.с. 16). 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15 та договір про відступлення прав за іпотечними договорами прав та вимог до [PERSON] за зобов`язаннями по кредитному договору № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 та іпотечному договору № б/н від 04.05.2007. На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонний судом Волинської області видано виконавчий лист № 161/15802/13-ц, який було направлено для примусового виконання до Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013 звернуто стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у [ADDRESS] , з початковою ціною 378 442 гривні, що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 в розмірі 759082,26 грн. перед ТОВ «ФК «Вектор Плюс», шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуто з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» 3441,00 грн. 20.08.2021 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу та договір про відступлення прав за іпотечними договорами прав та вимог до [PERSON] за зобов`язаннями по кредитному договору № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 та іпотечному договору № б/н від 04.05.2007 (а.с. 17-20). В погашення боргу [PERSON] сплачено грошові кошти в сумі 759082,26 грн., які перераховані Другим ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ на рахунок ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ». Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором ним виконані, а відтак наявні підстави для припинення іпотеки шляхом виконання основного зобов`язання. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом Іпотека має похідних характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення свого основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.4 ст.3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з\~ч.1\~ст.\~17\~Закону України\~«Про іпотеку»\~іпотека припиняється\~у разі:\~припинення основного\~зобов`язання або\~закінчення строку\~дії іпотечного\~договору; реалізації\~предмета іпотеки\~відповідно до\~цього Закону; набуття\~іпотекодержателем права\~власності (спеціального\~майнового права)\~на предмет\~іпотеки; визнання\~іпотечного договору\~недійсним; знищення\~(втрати)\~переданої в\~іпотеку будівлі\~(споруди),\~якщо іпотекодавець\~не відновив\~її.\~Якщо предметом\~іпотечного договору\~є земельна\~ділянка і\~розташована на\~ній будівля\~(споруда),\~в разі\~знищення (втрати)\~будівлі (споруди)\~іпотека земельної\~ділянки не\~припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013 в справі № 161/15802/13-ц встановлено, що станом на 27.08.2013 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 94968,38 доларів США, що еквівалентно 759082,26 грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 78884,67 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10801,37 доларів США; заборгованості по пені в сумі 5282,34 доларів США. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В погашення боргу [PERSON] сплачено грошові кошти в сумі 759082,26 грн., які перераховані Другим ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ на рахунок ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ», що вказано в довідці виданої директором ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» (а.с.28). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що кредитний договір № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 визначено валюту кредитування, а саме долари США. \~ \~ \~ \~Ст.99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені ст.193, ч.4 ст.524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції». Ст.524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Ст.533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 23.10.2019\~у справі\~№ 723/304/16-ц\~(провадження\~14-360цс19)\~зазначено,\~що «у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику» Аналогічна правова позиція міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц та від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц, від 25.07.2018 у справі № 308/3824/16-ц. Таким чином, оскільки кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 визначено валюту кредитування в доларах США, то валютою виконання зобов`язання, відповідно до умов цього договору також є долар США. Судом встановлено, що зобов`язання за вказаним кредитним договором [PERSON] перед ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» не виконані в повному обсязі, що підтверджується довідкою № 78-10/2023 від 09.10.2023. Відповідно до вказаної довідки, залишок боргу [PERSON] перед ТОВ «ЕКСРОУ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04.05.2007 становить: 74210,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату складає 2714822,65 грн. по тілу кредиту; 346504,80 грн. інфляційні втрати за період з квітня 2020 по березень 2023; 67202,79 грн. три проценти річних за період з 18.04.2020 по 31.03.2023. За таких обставин, внесення [PERSON] на погашення боргу за кредитним договором 759082,26 грн. в березні 2023 року не свідчить про повне виконання умов договору. Дійшовши такого висновку, суд враховує висновки Великої Палати\~Верховного Суду\~від 04.07.2018\~у справі\~№ 761/12665/14-ц\~(провадження\~№ 14-134цс18).Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування підстав передбачених ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» для визнання її припиненою, а тому у задоволенні заявленого позову, слід відмовити.

Outcome: dismissed