Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

13 липня 2023 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 50015746 від 31.01.2018 року, яка станом на 14.04.2023 року становить 152 792, 59 грн. та складається з: 29 389,18 грн. - частина кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 11 237,74 грн. нараховані проценти на частину Кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 5 956,22 грн. частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 235,65 грн.- нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 98 826,34 грн. достроково неповернена Сума кредиту; 7 147,46 грн. - відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» за кредитним договором №50015746 від 31.01.2018, яка станом на 14.04.2023 року становить 152 792,59 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Audi, модель А3 Sportback, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2016, державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідачки судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу). Позов обґрунтований тим, що 31.08.2018 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №50015746, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 471 261, 60 грн. строком на 60 місяців з процентною ставкою- 18,99 %. Цільовим призначенням кредиту було придбання автомобіля марки Audi, модель А3 Sportback, рік випуску 2016. 31 січня 2018 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого, [PERSON] передала у заставу позивачу автомобіль з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. З дати отримання кредиту до лютого 2022 року, позичальник майже вчасно здійснювала оплату платежів за кредитним договором. Проте починаючи з лютого 2022 року [PERSON] не здійснювала платежі відповідно до графіку погашення кредиту, чим порушила свої зобов`язання. Станом на 14.04.2023 року заборгованість складає 152 792, 59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить звернути стягнення на предмет застави, автомобіль Audi, модель А3 Sportback. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 05 вересня 2023 року відкладене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Представник позивача - ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представник позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; не повідомили суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26 січня 2018 між ТОВ «НІКО ЗАХІД ПРЕМІУМ» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу №504232 автомобіля 2016 року випуску, марки «Audi», моделі А3 Sportback 2.0 TDI Ambition Special за ціною 785 436, 00 грн. з урахуванням ПДВ, що складає 130 906, 00 грн. /а.с.35/. За умовами п. 5.1. договору, протягом 2 (двох) банківських днів з дати виставлення рахунку, покупець зобов`язаний здійснити повну оплату у розмірі 314 174, 40 грн. в тому числі ПДВ 52 362 грн. 40 коп. /а.с.36/. 31 січня 2018 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50015746, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 471 261, 60 грн., із процентною ставкою 18,99 % річних (фіксована) на придбання автомобіля марки Audi, модель А3 Sportback, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2016 з першим внеском власних коштів в розмірі 314 174, 40 грн. за ціною, визначеною дилером в розмірі 785 436,00 грн. Крім того, умовами договору було визначено, що сума додаткового кредиту становить 142 949 ,36 грн. /а.с.16/. 31 січня 2018 року сторонами було підписано Загальні умови кредитування як додаток до кредитного договору № 50015746 від 31.01.2018 року /а.с.22-39/. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору позивач зобов`язувався надати позичальнику також додатковий кредит на страхування майна, придбання якого є цільовим призначенням кредиту, а також на інші види страхування у сумі, визначеній у кредитному договорі. Пунктом 11.2 сторони визначили, що цільовим призначенням додаткового кредиту є сплата страхових платежів відповідно до договору страхування відповідного виду, укладеного позичальником на виконання умов кредитного договору. Згідно із пунктом 11.3 сума додаткового кредиту дорівнює сумі страхових платежів, які має сплатити позичальник відповідно до договору страхування за весь час, що залишився до припинення кредитного договору. /а.с. 32/. Відповідно до додатку до кредитного договору № 50015746 від 31.01.2018 року сторонами було узгоджено графік погашення кредиту, в якому визначено щомісячні дати платежу, суми платежу за розрахунковий період, щомісячний розмір погашення суми кредиту, щомісячний розмір процентів за користування кредитом, а також щомісячний розмір погашення суми додаткового кредиту, щомісячний розмір процентів за користування додатковим кредитом. /а.с.19-34/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] набула право власності на автомобіль Audi A3, рік випуску 2016 року, д.н.з. [NUMBER] /а.с.79/. 31 січня 2018 між ТОВ «Порше Мобіліті», застоводержателем, з однієї сторони та [PERSON] , заставодавцем, з другої сторони було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля 2016 року випуску, марки «Audi A3», д.н.з. [NUMBER] . Вартість предмета застави визначено в розмірі 785436,00 грн. за домовленістю сторін. /а.с.40-45/. 31 січня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] підписано договір добровільного комплексного страхування на транспорті (вигодонабувач ТОВ «Порше Мобіліті»), відповідно до якого страхова сума на момент укладання договору 785436,00 грн. /а.с.49-58/. Відповідно до умов кредитного договору та пункту 5.6. загальних умов позичальник дає згоду і доручає компанії укласти від імені і за рахунок позичальника договір страхування та/або здійснювати від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування укладеними компанією відповідно до цього пункту кредитного договору або укладеним позичальником на користь страхової компанії. Позичальник не пізніше 5 календарних днів після направлення компанією (ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ») відповідного повідомлення (якщо інший порядок сплати не буде визначено Компанією у відповідному повідомленні), компенсує Компанії витрати, понесені нею у зв`язку із виконанням цього доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, у порядку, передбаченому п. 1.8 цих Загальних умов. Якщо Позичальник в порушення пункту 5.5 цих загальних умов кредитування не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір 1) укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими загальними умовами кредитування, або 2) здійснить від імені позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії відповідно до діючого договору страхування, що було укладено між позичальником та страховою компанією (п. 5.6 Загальних умов) /а.с.28/. Відповідно до п.п.5.2. договору страхування не сплата страхувальником страхових платежів у встановлені строки є підставою для припинення договору страхування та у сторін не виникатимуть будь-які зобов`язання за таким договором. Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач на підставі пункту 5.6 Загальних умов здійснював виплати на користь страхової компанії страхових платежів та надсилав відповідачеві вимоги про компенсацію. Страхова компанія виставила рахунок ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» на оплату від 03.08.2022 року на суму 2 978, 11 грн. без ПДВ у складі зведеного рахунку на загальну суму 62 013, 65 грн. та рахунок на оплату від 09.09.2022 року на суму 2 978,11 грн. без ПДВ у складі зведеного рахунку на загальну суму 68 638,11 грн. /а.с. 62, 73/. ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» сплатило по рахунку від 03.08.2022 року на загальну суму 62 013, 65 грн., що підтверджується дебетовими повідомленнями №0051004415. /а.с.69/. Також ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» сплатило по рахунку від 09.09.2022 року на загальну суму 68 638,11 грн., що підтверджується дебетовими повідомленнями № 0051004494./а.с.73/. Для відшкодування вказаних витрат позивач надіслав [PERSON] рахунок фактура № 00500269 від 08 серпня 2022 року на суму 3 573,73 грн з ПДВ, рахунок фактура №00501667 від 15 вересня 2022 року на суму 3 573, 73 грн з ПДВ з призначенням платежу «відшкодування страхових платежів згідно пункту 5.6 загальних умов кредитування». /а.с.70, 74/. Проте, відповідач ці рахунки не оплатила, витрати позивача на сплату страхових платежів не компенсувала. Відповідно до п.6.3, п.9.1, п.9.3 додатку до кредитного договору № 50015746 від 31 січня 2018 «Загальні умови кредитування», у разі неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов`язань за кредитним договором, компанія може вживати необхідних, на розсуд компанії, заходів для забезпечення прав компанії в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення іншим чином контактувати з позичальником. У разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Компанія має право направити позичальнику перший лист щодо сплати штрафу у розмірі 250 грн. за кожен випадок порушення позичальником умов ст. 5.1, 5.2, 5.3, якщо позичальник у строк, що становить 7 календарних днів після направлення першого листа продовжує порушувати вказані статті, компанія має право направити другий лист. У такому випадку штраф за порушення позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, складатиме 300 грн. Якщо позичальник у строк, що становить 7 календарних днів після направлення другого листа продовжує порушувати вказані статті, компанія має право направити третій лист. У такому випадку штраф за порушення позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, складатиме 350 грн. Позичальник зобов`язується сплатити всі вищевказані штрафи протягом строку відповідно до кредитного договору або у строки, окремо вказані компанією. /а.с. 29-30/. 22 липня 2022 року позивачем, у зв`язку з неналежним виконання позичальником умов кредитного договору від 31 січня 2018 року, було надіслано вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, що разом станом на поточну дату складає 160 901,22 грн., з яких: 69 437,16 грн. - дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, 91 464,06 грн. - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) /а.с.46/. У вказаній вимозі (повідомленні) зазначено, що разом з цією вимогою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна буде зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави, з урахуванням укладеного між товариством та позичальником договору застави транспортного засобу /а.с.46-47/. Така вимога була надіслана відповідачу на адресу: [ADDRESS] , 22 липня 2022 року, що підтверджується описом вкладення /а.с. 90/ та не була отримання нею. Така адреса проживання [PERSON] зазначена у договорі добровільного комплексного страхування на транспорті /а.с. 49/. Звертаючись із позовом до суду, позивач вказав, що відповідачем не своєчасно виконувались умови кредитного договору, не вносились платежі згідно узгодженого графіку, у відповідь на вимоги про дострокове повернення кредиту кошти товариству не були повернуті, а тому він просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 152 792,59 грн. та у погашення вказаної суми заборгованості звернути стягнення на автомобіля марки Audi, модель А3 Sportback, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2016, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За змістом\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Статтями 525, 526, 530\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою\~статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із п. 3.2 Загальних умов кредитування, сторони погодили, що компанія має право визначити термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку порушення позичальником (відповідачем) терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць. /а.с.26/. Відповідно до п. 3.3 відповідач зобов`язаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту та додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (фізичною особою) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. /а.с.27/. Відповідач вимогу не одержала, відповідно строк досудового повернення суми кредиту, додаткового кредиту та інших платежів за кредитним договором настав 31.08.2022 року. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка вчасно здійснювала оплату платежів за кредитним договором до лютого 2022 року. Проте починаючи з лютого 2022 року і по цей час відповідачка не здійснювала платежі відповідно до погодженого графіку погашення кредиту, що підтверджується відомостями із Зведеної облікової виписки по кредитному договору станом на 27.03.2023 року, чим порушила свої зобов`язання як позичальник за кредитним договором. /а.с.75-78/. З огляду на вказане, звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 152 792, 59 грн., з яких: 29 389,18 грн. - частина кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 11 237,74 грн. нараховані проценти на частину Кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 5 956, 22 грн. частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 235,65 грн.- нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з 16.02.2022 по 31.08.2022; 98 826, 34 грн. достроково неповернена сума кредиту; 7 147, 46 грн.- відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов. При цьому, зважаючи на здійснені проплати відповідачкою у період з дати отримання кредиту по 04 січня 2022 року на загальну суму 742 121,15 грн., позивачем вказані кошти були зараховані на погашення заборгованості згідно черговості, визначеної пунктом 1.8 Загальних умов. /а.с.23/. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, у зв`язку з порушенням позичальником виконання зобов`язання за кредитним договором позивач відповідно до частини другої статті 1050\~ЦК України та наведених умов кредитного договору використав право вимагати дострокового стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, звернувшись до відповідача з вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з огляду на викладене вище, зважаючи на те, що відповідачкою не спростовані доводи позивача щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу з відповідачки у загальному розмірі 152 792, 59 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З приводу вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 589\~ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частин першої, другої статті 20\~Закону України\~«Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частинами першою, другою статті 590 ЦК України). З урахуванням того, що відповідач порушив умови кредитного договору, вимогу про дострокове повернення кредитних коштів не виконав, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 591\~ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.\~25\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Судом встановлено, що 20 січня 2023 року позивачем зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується витягом № 82166205 від 20 січня 2023 року, яким підтверджується відсутність інших обтяжувачів предмета застави. /а.с.48/. У вимозі про дострокове повернення кредиту, яка надсилалась на адресу відповідачки, позивач попереджував відповідачку про те, що у випадку неповернення суми кредиту та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів, товариство буде змушено вдатись до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості за рахунок звернення стягнення на автомобіль. У пункті 7.4 договору застави транспортного засобу від 31 січня 2018 року сторони обумовили, що будь-які повідомлення та вимоги, передбачені договором, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану в цьому договорі і відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на третій робочий день з дня відправлення /а.с.45/. Отже, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання зі сплати заборгованості за договором кредиту, то у позивача, який на виконання статті 24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» перед зверненням до суду з даним позовом зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та підтвердив відсутність інших обтяжувачів, виникло право звернення стягнення на спірний автомобіль в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved