Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.02.2017 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 133; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07.02.2017, актовий запис № 133. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє як їй так і дитині душевні страждання. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальше спільне життя та збереження сім`ї позивач вважає неможливим та буде суперечити їх інтересам і інтересам дитини. Крім того, добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не дає. Малолітня донька проживає разом з нею, вона приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини, а також виконує всі обов`язки, необхідні для належного утримання дитини, але відсутність постійного доходу та заробітної плати не дають можливості належним чином утримувати дитину, повністю забезпечити її фізичний, духовний розвиток, розвиток її творчих здібностей, уподобань та обдарувань. Ухвалою судді від 17.07.2023 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав. Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (Постанова КГС ВС від 18.03.2021 справа № 911/3142/19). Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 07.02.2017 укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 133. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, 11.04.2023 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 27 (а.с. 8) Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Нормами ст. 18 вищевказаної Конвенції закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей становитиме: у віці до 6 років - 2272 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 році становить: для дітей віком до 6 років - 1136 грн (2272 грн х 50 %). Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність доказів про матеріальне становище платника та одержувача аліментів, те, що відповідач є особою працездатного віку, виходячи з передбачених ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 29.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial