Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка), в особі представника, адвоката Мельника О.С., звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 04.11.2011 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відносини в сім`ї поступово почали погіршуватись: зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Більш як сім місяців проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Будь-які спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Зазначила, що спору про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх виховання між сторонами немає. Враховуючи наведене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №164. Ухвалою суду від 11.10.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 11.10.2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій останній зазначив, що позовні вимоги визнає та просить позов про розірвання шлюбу задовольнити (а.с.26-27). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 04.11.2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, актовий запис №164; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.2011 року, а.с.5). За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.07.2015 року, а.с.7), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.12.2016 року, а.с.7-зворот). Як вказала позивачка, а відповідач визнав, що протягом тривалого часу відносини в сім`ї поступово почали погіршуватись, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Більш як сім місяців проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Будь-які спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Спору про визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх виховання між сторонами немає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачки. При цьому решту 536,80 грн., згідно ст.142 ЦПК України слід повернути позивачці з бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved