Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилається на те, що 14 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 3264541, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 30 днів до 14 липня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в сумі 37 935 грн. 86 коп., яка складається із: 15 092 грн. заборгованості за тілом кредиту; 20 643 грн. 86 коп. заборгованості за процентами; 2200 грн. заборгованість з комісії. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, згідно якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит № 3264541 від 14 червня 2021 року. З урахуванням наведеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 91 512 грн. 46 коп., судовий збір в сумі 2 684 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2023 року залучено ТОВ «ДЕБТ ФОРС» в якості правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Представник позивача Пирогова Л.О. при розгляді справи підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити з підстав, наведених у ній. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що не визнає позовні вимоги про стягнення нарахованої заборгованості за процентами після того як за договором факторингу було відступлено право вимоги. Розрахунок за договором у частині нарахованих процентів є завищеним і не відповідає умовам договору. Зазначає, що вказівка в договорі на те, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань свідчить про відсутність визначення в договорі строку його дії, оскільки вказівка на подію, яка має неминуче настати, а саме - виконання зобов`язання, є терміном дії договору, що не відповідає вимогам ст.6 Закону України "Про захист прав споживачів". Нарахування процентів після укладення договору факторингу вважає незаконним та таким, що суперечить принципу розумності і добросовісності, передбачених ст.3 ЦК України. Також вказував на те, що позивач не надав докази повідомлення про заміну кредитора, що направлялися відповідачеві. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 3264541, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 30 днів до 14 липня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в сумі 37 935 грн. 86 коп., яка складається із: 15 092 грн. заборгованості за тілом кредиту; 20 643 грн. 86 коп. заборгованості за процентами; 2200 грн. заборгованість з комісії. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, згідно якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит № 3264541 від 14 червня 2021 року. Відповідно до доданого реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги під № 4385 значиться боржник [PERSON] та сума заборгованості за основним зобов`язанням 15 092 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами в розмір 74 220 грн. 46 коп., сума заборгованості за комісіями в розмірі 2 200 грн., усього загальна сума 91 512 грн. 46 коп. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Як зазначалось вище, позивач придбав права вимоги до боржника - відповідача у справі на суму 37 935 грн. 86 коп. Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення. Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Ураховуючи зазначені вище вимоги закону, а також передбачений договором факторингу № 15/12-2021-22 обсяг прав нового кредитора, який обмежений виключно правом грошової вимоги у межах боргу [PERSON] на загальну суму 37 935 грн. 86 коп., що прямо передбачено п. 2.3 та п. 2.4 договору, ТОВ «ДЕБД ФОРС» не має права здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом після 15.12.2021 року. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора. Отже, за відсутності доказів сплати заборгованості за кредитним договором ні первісному, ні новому кредитору, заборгованість у сумі 37 935,86 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь нового кредитора ТОВ «ДЕБТ ФОРС», оскільки заміна кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту, а відтак позов у цій частині підлягає до задоволення. Право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «ДЕБТ ФОРС», як новий кредитор, за умовами договору 15/12-2021-22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.12.2021 року не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення боргу за процентам (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) є безпідставними та не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід зазначити таке. Згідно із ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем суду надано договір № 03-01/2023 про надання правової допомоги від 03 січня 2023 року, укладений між АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ". Прайс - лист АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" з видами та розцінками послуг, які ним надаються. Платіжна інструкція на суму 44 000 грн. за послуги надані згідно договору № 03-01/2023 про надання правової допомоги від 03 січня 2023 року. Заявка на надання правової допомоги № 67 від 05 січня 2023 року АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та витяг з акту № 2 про надання правової допомоги у справі за примусове стягнення заборгованості зі [PERSON] на загальну суму 9 000 грн., а саме: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативі акти на суму 3 000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовку та друк необхідних документів на суму 6 000 грн. Позовні вимоги задоволено частково на суму 37 935 грн. 86 коп., що від загальної заявленої суми позову 91 512 грн. 46 коп. складає 41% (37935,86х100/91512,46). З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 690 грн. (9000/100х41%). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: (2 684 /100х41%) в сумі 1 100,44 грн.

Outcome: partial