Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

01.09.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ«Північний ГЗК» про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю батька при виконанні трудових обов`язків у розмірі 500 000 грн. Просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В обґрунтування вказує, що з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є донькою [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2023 року приблизно о 08 год. 50 хв. [PERSON] , під час виконання своїх трудових обов`язків внаслідок нещасного випадку - загинув. Так, [PERSON] працюючи в зміну з 08:00 год. до 20:00 год. 19 червня 2008 року за письмовим нарядом начальника зміни [PERSON] у складі машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні гірничої маси в кар`єрі на відвалах [PERSON] та пом. машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні гірничої маси в кар`єрі на відвалах [PERSON] виконував вивезення гірничої маси з Першотравневого кар`єру, маневрові роботи та обслуговування рухомого складу. О 08:40 год. тяговий агрегат госп. №115 за командою диспетчера зміни заїхав для розвантаження 11 вагонів самоскидів типу 2ВС-105 під екскаватор ЕКГ 8І№5 станції «Породна». В цей час екскаватор знаходився на плановому ремонті (….). Машиніст екскаватору (тягового агрегату) [PERSON] доповів за допомогою радіозв`язку диспетчеру зміни «Відвальна» про проведення ремонту на екскаваторі і одержав команду від диспетчера «чекати на закінчення ремонту екскаватора». На час чекання до початку роботи екскаватора [PERSON] прийняв рішення прибрати розсипаний пісок в дизельній секції тягового агрегату ,а помічника тягового агрегату (локомотива) [PERSON] дав команду на прибирання біля мотор - компресору МК-2. Під час повернення дизельної секції в кабіну управління тягового агрегату, близько 08:50 год. [PERSON] останній раз бачив [PERSON] в мотор - компресорному відділенні біля умивальника (….). Приблизно через 4-5 хв. [PERSON] почув характерний звук виникнення електричного розряду дуги на даху великого скосу №2 електровозу управління. Коли [PERSON] вийшов на перехідну площадку між кабіною управління та дизельною секцією тягового агрегату він побачив [PERSON] , який лежав на даху дизельного агрегату (великий скіс №2) в районі між антеною та головним вимикачем. Потерпілого було знято з даху тягового агрегату і машиною швидкої медичної допомоги, яка прибула за викликом о 09:15 год., доставлено до приймального покою комунального закладу «Міська клінічна лікарня №2». З метою проведення більш ефективного медичного лікування, [PERSON] 20.06.2008 року було перевезено до міської лікарні №2 м. Дніпропетровська, де він помер [INFO] о 22:45 год. Смерть [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №64/л від 20.08.2008 року. Обставини згідно до акту № 7/ІХ про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом ф. Н-1 від 19.09.2008 року. Причинами нещасного випадку на виробництві, окрім іншого встановлено: невиконання машиністом локомотива (тягового агрегату) вимог Інструкції з охорони праці п.п.1.33., 1.34., 1.35., 9.5., 11.1., 11.2., «Інструкції з ОП ІОП №03.243-06 для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) та ІОП 03.245-06 з електробезпеки для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту» - організаційна причина. Згідно до лікарського свідоцтва про смерть №64/л від 20.08.2008 року, смерть громадянина [PERSON] настала внаслідок нещасного випадку на виробництві (спричинений джерелом електричного струму). Смертю батька позивачці завдано моральну шкоду, так як позивачка тяжко пережила смерть рідної людини, позивач була позбавлена батьківської турботи, забезпечення батьком, утримання, в зв`язку з чим їй завдано сильного емоційного та психічного потрясіння. Зважаючи на вище викладене і те, що втрата батька настала внаслідок порушення роботодавцем вимог щодо безпеки праці, позивачка просить стягнути на її користь 500 000 грн. моральної шкоди у зв`язку з втратою рідної людини. Ухвалою суду від 05.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено її розгляд без виклику сторін. 27.09.2023 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Савельєвої Т.Д. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що батько позивачки працював на підприємстві відповідача та нещасний випадок стався з вини [PERSON] та [PERSON] , крім того нічим не обґрунтована сума моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. Вказує на відсутність доказів моральних страждань та підстав для стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 10.10.2022 залишено без задоволення заяву представника відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 10.10.2022 за клопотанням представника відповідача залучено третю особу - [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник, про судовий розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача про судовий розгляд справи повідомлялася належним чином. Третя особа [PERSON] про судовий розгляд справи повідомлялявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 7, 8). [INFO] [PERSON] помер внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідача (спричинений джерелом електричного струму) (а.с. 6). Згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 19.06.2008 о 08 год.55 хв у ВАТ «ПівнГЗК», причиною нещасного випадку на виробництві, окрім іншого встановлено: невиконання машиністом локомотива (тягового агрегату) вимог Інструкції з охорони праці п.п.1.33., 1.34., 1.35., 9.5., 11.1., 11.2., «Інструкції з ОП ІОП №03.243-06 для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) та ІОП 03.245-06 з електробезпеки для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту» - організаційна причина (а.с.12-15). Оцінка суду. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей. Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності "від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої внаслідок смерті у зв`язку з професійним захворювання, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Згідно ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Тобто цивільно-правова відповідальність роботодавця наступає у випадку порушення вимог про безпеку праці. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Отже, у зв`язку зі смертю [PERSON] , причиною якої є недотриманням відповідачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки праці, його доньці-позивачці у справі спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, люблячого батька, опори та моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків. Враховуючи вищевикладене та наявність доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю батька позивачки і неправомірними діями посадових осіб відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. З урахуванням викладеного, враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, наявність також і вини [PERSON] в настанні нещасного випадку, позов слід задовольнити частково та стягнути на користь позивачки 400000 грн. моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Посилання представника відповідача суд до уваги не бере, оскільки вони є неспроможними і оскільки акт про нещасний випадок, акт спеціального розслідування щодо причин смерті [PERSON] відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувався. Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має дві позовні вимоги майнового характеру - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 40000 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial