Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, в якому після уточнення просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 14 квітня 2014 року між нею та [PERSON] склались фактично шлюбні відносини, вони почали проживати однією сім`єю, однак шлюб офіційно зареєстрований не був. Мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в пологовому будинку він підписав згоду визнання доньки. Коли їхній доньці виповнилось 2 роки, їх відносини припинились. Відповідач зловживав алкоголем, ніде не працював, має борг по сплаті аліментів, визначених судом. Протягом останніх чотирьох років вони не спілкуються. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважні причини неприбуття суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надала. Третя особа: представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок по доцільність позбавлення батьківських прав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] . 12 січня 2017 року є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 140. Відповідно до копії довідки Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 01-15547-2019 від 03 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 03-47335-2019 від 27 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження умов проживання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27 грудня 2022 року вбачається, що умови проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , задовільні, в наявності необхідні меблі та побутова техніка, ліжко для дитини, шафа з речами відповідного сезону, іграшки. Дитина проживає разом з матір`ю, стосунки дружні, взаємоввічливі. З копії листа Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 04-22/317/23 від 16 березня 2023 року, вбачається, що робочою групою оперативного реагування на повідомлення та заяви з приводу жорстокого поводження з дітьми або загрози щодо його вчинення 27 грудня 2022 року була відвідана родина малолітньої [PERSON] . Дитина мешкає разом з матір`ю, батько [PERSON] не мешкає разом із дитиною, умови проживання дитини задовільні, інформації щодо не належного виконання батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] у відношенні малолітньої доньки не надходило. Встановлено наявність синців на обличчі дитини, з пояснень матері їх вона отримала від батька [PERSON] , у відношенні якого було складено протоколи про притягнення до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173-2, 184 КУпАП. Згідно копії судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії постанови Московського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУПаП, а саме за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно [PERSON] . З інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) № 292 Харківської міської ради №16/01-36/01-12 від 13 лютого 2023 року, вбачається, що вихованням дитини [PERSON] , [INFO] , займається мати [PERSON] , батько дитини [PERSON] жодного разу в заклад дошкільної освіти не з`являвся, участі у житті дитини не приймав, вихованням і навчанням дитини не займався. Відповідно до копії вироку Московського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Згідно довідки Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області № 4109 від 15 березня 2023 року, за період з 01 жовтня 2019 року по 15 березня 2023 року [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] , присуджені судовим наказом Московського районного суду м. Харків від 10 вересня 2019 року. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав № 264 від 28 липня 2023 року, вбачається доцільність у позбавленні батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. На підставі викладено, враховуючи, що дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її життям, не готує її до самостійного життя та не забезпечує матеріально, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved