Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-12 00:00:00

Представник АТ «Кредобанк» звернувся в суд з заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує тим, що 27.02.2019 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» укладено кредитний договір № CL-174329, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 50000 гривень. дата погашення кредиту 26.02.2024 року. На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. 21.03.2023 представник позивача звернувся до відповідача із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак така відповідачкою добровільно не виконана, борг не сплачено. Станом на 01.05.2023 року заборгованість за даним кредитним договором становить 92444,65 гривень. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за зазначеним кредитним договором та стягнути суму сплаченого судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано судді Журибіда Б.М.. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 13 листопада 2023 року на 15:00 год. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, не заперечує проти позовних вимог. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, вивчивши матеріали справи та дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 лютого 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-174329, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах строковості, поворотності, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, визначені в цьому кредитному договорі (пункт 1.1. договору). Відповідно до пункту 2.1., 2.3. договору банк видав позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн на строк 60 місяців терміном до 26 лютого 2024 року. Пунктом 2.4 договору встановлено, що позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 17599,57 грн; на погашення кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» в сумі 10814,80 грн; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «А-Банк» в сумі 21585,63 грн. Відповідно до пункту 2.5 договору для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив відповідачці позичковий рахунок № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1. договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в пункті 2.4. кредитного договору. Так, з меморіальних ордерів № 11055456, № 11055472, № 11055438 від 27 лютого 2019 року вбачається, що банк виконав свої зобов`язання та здійснив переказ кредитних коштів на цілі, визначені договором. Відповідно до пункту 4.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 52,99 % річних. Згідно з пунктом 4.2. договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» за ставкою, визначеною в пункті 4.1. цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Пунктами 6.1., 6.2. договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2410 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60-ти місяців з дати укладення кредитного договору. Відповідно до пункту 6.9. договору банк у випадку, передбаченому пунктом 3.3. (прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту щонайменше на один календарний місяць; невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором) вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Згідно з пунктом 6.10. договору позичальник зобов`язаний після отримання письмової вимоги банку (пункт 6.9.) усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31 календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Відповідно до пункту 8.1. договору за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Аналогічні умови кредитування, викладені у паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем. З матеріалів справи встановлено, що 21 березня 2023 року представник АТ «Кредобанк» направив засобами поштового зв`язку відповідачу досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак відповідач таку добровільно не виконала, заборгованість нею не погашена. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 01 травня 2023 року заборгованість за кредитним договором № СL-174329 становить 92444,65 гривень, з яких 43631,02 грн - заборгованість за тілом кредиту; 48813,63 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною першою статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 92444,65 грн. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною другою статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як вже встановлено судом, банком було направлено відповідачу досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором, яку останньою було проігноровано, будь-якої відповіді відповідач не надала, заборгованість не погасила. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав до суду кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем, меморіальні ордери, з яких вбачається факт перерахування кредитних коштів на цілі, визначені відповідачем у договорі, розрахунок заборгованості, виписки про рахунках відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з пунктом 62 положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки про рух коштів по рахунках, що містяться в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року. За вказаних обставин, а також ураховуючи те, що відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростувала, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 2684,00 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідачки.

Outcome: approved