Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 червня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення у порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії, набутих у зв`язку зі смертю матері та батька, в якому позивач просила суд: -Стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області на користь [PERSON] недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю матері [PERSON] у сумі 59096 грн. 14 коп. набуті в порядку спадкування за законом. - Стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області на користь [PERSON] недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю батька [PERSON] у сумі 117048 грн. 47 коп. набуті в порядку спадкування за законом. - Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь [PERSON] всі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що її мати [PERSON] померла [INFO] . На запит державного нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано довідку від 01 жовтня 2018 року № 1070/04-7/10, в якій зазначено що розмір невиплаченої пенсії [PERSON] становить 59096 грн. 14 коп. Тобто за життя матері [PERSON] було нарахована та не виплачена пенсія у сумі 59096 грн. 14 коп., яка увійшла до складу спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 20 березня 2023 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., яке зареєстровано в реєстрі за № 4-119. Оцінка 1/3 частки майна за цим свідоцтвом складає 19698,71 грн. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . На запит державного нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано довідку від 07 травня 2019 року №46, в якій зазначено що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] становить 117048 грн. 08 травня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її батьків-пенсіонерів (матері та батька), набутих у порядку спадкування за законом відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №25942-19339/С-01/8-0400/23 позивача повідомили про втрату права на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батьків-пенсіонерів, посилаючись при цьому на норми ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та листи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27 квітня 2023 року №0400-010502-8/56216 та №0400-010502-8/56218, які позивач не отримувала. 07 червня 2023 року позивач зробила інформаційний запит до ГУ ПФУ щодо надання копій цих листів. Станом на 15 червня 2023 року ніякої інформації позивач не отримала, вважає, що відмова у виплаті успадкованих за законом сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батьків-пенсіонерів є протиправною, у зв`язку з чим вимушена звернутися з позовом до суду.(а.с.1-4). 01 серпня 2023 року через систему «Електронний суд» відповідачем було подано відзив, в якому зазначено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерті свідоцтво про право на спадщину. Позивач не зверталася до Відповідача для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її матері та батька, відповідних документів протягом шести місяців після відкриття спадщини не надавав. Отже, у зв`язку із тим, що Позивач не зверталася до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області за виплатою суми недоотриманої пенсії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, то у такому випадку, відповідно встановленого порядку, для отримання недоотриманої суми пенсії, надаються документи за наступним переліком: документ що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть та свідоцтво про право на спадщину. Так, 01 жовтня 2018 відділом опрацювання пенсійної документації № 5 управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповідь на запит державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 вересня 2018 року листом за вих. № 1070/04-7/10 повідомлено про те, що недоотримана сума пенсії за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , складає 59096,14 грн. 07 травня 2019 відділом з питань виплати пенсій № 4 управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповідь на запит державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 27 квітня 2019 року листом за вих. №46 повідомлено про те, що недотримана сума пенсії за життя [PERSON] , який помер [INFO] , складає 117048,47 грн. 20 березня 2023 державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори видано Позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 4-119 на 1/3 частки спадкового майна (59096,14 грн) на загальну суму 19698,71. Означена сума недоотриманої пенсії увійшла до складу спадщини. 25 березня 2023 державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 5-126 на 1/2 частки спадкового майна (136747.18 грн) на загальну суму 68373.59. Означена сума недоотриманої пенсії увійшла до складу спадщини. На звернення Позивача від 08 травня 2023 з питань виплати недоотриманої суми пенсії померлих [PERSON] та [PERSON] , Відповідач листом від 06 червня 2023 № 25942-19339/С-01/8-0400/23 повідомив, що враховуючи норми статті 46 Закону № 1058-IV та вимоги пункту 1.8 Розділу 1 Порядку право на виплату пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] та [PERSON] , як внутрішньо переміщених осіб, [PERSON] втратила, про що її було повідомлено листами від 27 квітня 2023 №№ 0400-010502-8/56216, 0400-010502-8/56218. (а.с.28-32). 21 вересня 2023 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому остання зазначила що посилання Відповідача на норми частин 1 та 2 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має будь-якого відношення до даної справи, оскільки обидві частини зазначеної статті стосуються виплат виключно членам сім`ї померлого пенсіонера, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Позивач не проживала разом з батьками на день їх смерті. Батьки мешкали та померли в окупованому Луганську. Відповідач помилково зазначає, що батьки позивача відносились до внутрішньо переміщених осіб. Три свідоцтва про право на спадщину за законом були видані позивачу державними нотаріусами 20 березня 2023 року, 25 березня 2023 року та 07 квітня 2023 року. Тільки після отримання цих свідоцтв у позивача з`явилась можливість звернутись із заявам до Відповідача. 14 квітня 2023 року через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернулась з двома заявами (№6254 та №6258) та доданими до кожної з них сканованими копіями документів відносно виплати недоотриманої пенсії після смерті її батьків-пенсіонерів (матері та батька). 08 травня 2023 року позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батьків - пенсіонерів (матері та батька), набутих у порядку спадкування за законом відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач листом від 06.06.2023 № 25942-19339/C-01/8-0400/23 повідомив, що враховуючи норми статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач втратила право на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батьків. Відповідачем проігноровані численні висновки судів України про те, що норми ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера регулюються виключно спеціальною ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст.46 цього Закону. (а.с. 41-43). \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 червня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.19-20). Ухвалою судді від 15 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення у порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії, набутих у зв`язку зі смертю матері та батька (а.с. 21-22). Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.47-48). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 06 жовтня 2023 року надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. 02 листопада 2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про даний факт свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.14). Після смерті матері позивачка 12 березня 2023 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, та успадкувала недоотриману пенсію в сумі 59\~096,14 грн. Оцінка 1/3 частки спадкового майна - 19\~698, 71 грн. (а.с.11). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , про даний факт свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.15). Після смерті батька позивачка 25 березня 2023 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, та успадкувала недоотриману пенсію в сумі 136\~747, 18 грн. Оцінка 1/2 частки спадкового майна - 68\~373, 59 грн. (а.с.12). Брат позивача [PERSON] помер [INFO] , про даний факт свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (а.с.16). Після смерті брата позивачка 07 квітня 2023 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, та отримала право на спадщину, яку успадкував її брат, проте не оформив свої спадкові права. (а.с.13). Суми недоотриманої пенсії узгоджуються з сумами зазначеними у листах відділу з питань виплати пенсій №5 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с.17) та відділу з питань виплати пенсій №4 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. (а.с.18). 08 травня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її батьків-пенсіонерів (матері та батька), набутих у порядку спадкування за законом відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №25942-19339/С-01/8-0400/23 позивача повідомили про втрату права на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батьків-пенсіонерів, посилаючись при цьому на норми ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та листи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27 квітня 2023 року №0400-010502-8/56216 та №0400-010502-8/56218. (а.с.9-10). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України). Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Суддів зазначає, що право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом. Зазначений висновок узгоджується із позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19. Частиною 4статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Посилання відповідача на частину першу статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, суд не приймає до уваги, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Як вбачається з матеріалів справи розмір недоотриманої пенсії після смерті батьків позивача складає\~59\~096, 14\~грн. та 117\~048, 47 грн.,\~ яка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] . Таким чином позивач успадкувала належні спадкоємцем суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду. Враховуючи, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено, що батькам позивача [PERSON] та [PERSON] , дійсно належала нарахована, але не отримана ними пенсія у розмірі 59\~096, 14\~грн. та 117\~048,\~47 грн., позивач спадщину після смерті своїх батьків та брата прийняла, подавши нотаріусу у визначений строк з часу відкриття спадщини відповідну заяву, при цьому позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved