Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

У травні\~2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя\~особаНовомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області\~ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса),\~провиключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини та про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтований тим, що з 01\~жовтня 2014\~року до 11\~травня 2023\~року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , а також, від фактичних шлюбних стосунків між сторонами у 2008\~року [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , відносно якого позивач 05\~серпня 2017\~року визнав своє батьківство, оскільки думав, що [PERSON] дійсно його кровний син. На утримання синів [PERSON] та [PERSON] позивач сплачує аліменти. Після розірвання шлюбу в квітні 2023\~року його знайомі стали розказувати йому, що старший син [PERSON] не є його кровним сином, тому він не хоче його утримувати, тим більше, що відповідач не дає їм спілкуватися. Просить виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] ; «зняти з нього обов`язок сплачувати аліменти» на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 16 червня 2023\~року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Ухвалами суду від 02\~листопада 2023\~року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи; закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив, що з відповідачем він познайомився у 2011\~році, коли [PERSON] було два рочки, тобто знайомство позивача і відповідача відбулося вже після народження [PERSON] , 2009\~року народження; згодом вони стали проживати разом, тобто одразу від часу знайомства з відповідачем він знав, що [PERSON] , 2009\~року народження, не його кровний син. У подальшому сторони зареєстрували шлюб і від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . У 2017\~році він добровільно визнав своє батьківство відносно сина відповідача [PERSON] , [INFO] , подавши відповідну заяву до органу РАЦС, відповідно було змінено прізвище та по батькові дитини. У зв`язку з тим, що відповідач ініціювала розірвання шлюбу з ним і шлюб розірваний за рішенням суду, він вважає, що необхідно виключити відомості про нього як про батька [PERSON] , 2009\~року народження, з актового запису про народження, і він не бажає сплачувати на нього аліменти. Зазначив, що якщо б вони з відповідачем продовжили проживати разом, він би це питання не піднімав. Пояснив, що інформація, зазначена ним у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог щодо того, що при визнанні батьківства він вважав [PERSON] , 2009\~року народження своїм кровним сином від відносин з відповідачем у 2008\~році, та не знав, що [PERSON] , 2009\~року народження, не є його кровним сином, не відповідає дійсності, а так зазначено, бо так сказав написати адвокат. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала, що син [PERSON] , [INFO] , не є кровним сином позивача. Пояснила, що з відповідачем вона познайомилась наприкінці березня 2013\~року. 01\~квітня 2013\~року позивач познайомився і з її сином [PERSON] , [INFO] , оскільки у позивача, який був лікарем, вони проходили медкомісію з сином для санаторія. У квітні 2013\~року вони почали зустрічатися, 01\~жовтня 2014\~року уклали шлюб, у 2015 році у них народився спільний син [PERSON] . У 2017\~році позивач визнав своє батьківство відносно сина [PERSON] , [INFO] , достеменно знаючи, що він не є його кровним сином. Крім того, під час оформлення документів його попереджали про всі наслідки визнання батьківства і про те, що з того часу він несе відповідальність за дитину. Після пояснень відповідача, позивач не заперечував, що їх знайомство відбулося не у 2011\~році, а у 2013 році. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , державна реєстрація народження якого була проведена на підставі ст.\~135\~СК України (за вказівкою матері) (а.с. 10-12). Сторони познайомилися у березні 2013\~року, ця обставина визнана сторонами і не підлягає окремому доказуванню в силу положень ч.\~1 ст. 82\~ЦПК України. З 01\~жовтня 2014\~року до 11\~травня 2023\~року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9, 14). 05\~серпня 2017\~року на підставі заяви позивача [PERSON] про визнання батьківства №\~60/14.27-52 від 15\~червня 2017\~року до актового запису №\~1128 від 04\~серпня 2009\~року про народження сина [PERSON] [PERSON] , [INFO] , внесено зміни щодо батьківства, із зазначенням відомостей [PERSON] як про батька дитини (а.с. 10-12).\~ Позивач [PERSON] не є кровним батьком [PERSON] , [INFO] , і на момент подання ним у 2017\~році заяви про визнання батьківства достеменно про це знав. Ця обставина визнана сторонами у судовому засіданні і відповідно до ч.\~1 ст.\~82\~ЦПК України не підлягає доказуванню. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Предметом спору у цій справі є оспорювання батьківства [PERSON] , який записаний батьком дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України). Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини,\~якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком\~(частина п`ята статті 136 СК України). Законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів\~дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захисті піклування, які необхідні для\~її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №\~789-XII). Таким чином, при вирішенні спорів щодо оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (статті 12 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Суд зазначає, що зміст предмета доказування залежить від особливостей категорії справи;\~предмет доказування у справі про оспорювання батьківства визначається нормами матеріального права, а саме статтею 136 СК України. Предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем),\~є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зауважує, що сторона, яка оспорює батьківство, має надати всі необхідні докази, оскільки тягар доказування лежить саме на цій особі. Отже, позивач (особа, яка оспорює батьківство) має надати докази, що він не є батьком дитини, а також, що\~в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.\~Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників\~(частина перша статті 82 ЦПК України). У цій справі судом установлено, що відповідач не заперечує проти обставин позову в тій частині, що позивач не є біологічним батьком народженої нею дитини сина [PERSON] . У той же час, в судовому засіданні відповідачем зазначено, що в момент подання позивачем заяви про визнання батьківства відносно її сина [PERSON] , позивачеві було достеменно відомо, про те, що дитина не є його кровним сином, і ця обставина визнана позивачем у судовому засіданні. Суд зазначає, що обставини, стверджувані однією стороною і визнані іншою, набувають характеру доказаних у разі, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Сумнівів у достовірності визнаних сторонами у цій справі фактів, що позивач не є біологічним батьком дитини та щодо його обізнаності про це в момент подання заяви про визнання батьківства, або щодо добровільності їх визнання, суд не має. У судовому засіданні позивач підтвердив пояснення відповідача, про те, що вони познайомилися вже після народження сина відповідача [PERSON] , 2009\~року народження, що беззаперечно доводить, що відповідач знав в момент реєстрації себе батьком дитини, що він не є її біологічним батьком. Таким чином, з огляду на визнання у судовому засіданні позивачем твердження відповідача, що позивач знаючи про відсутність кровної спорідненості з дитиною [PERSON] , 2009\~року народження, добровільно подав заяву про визнання батьківства відносно нього, суд дійшов висновку про відмову в позові через недоведеність позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed