Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON] ) про стягнення суми 3 % річних у розмірі 25 138,49 грн. та інфляційних втрат у розмірі 140 308,66 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 20 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вище вказаним кредитним договором 04.05.2007 між АІКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №111375, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11148328000 від 04.05.2007, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 11.06.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №4, за умовами якого до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000, а також за договором поруки №111375. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2015 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №11148328000 від 04.05.2007 у розмірі 17 715 доларів США 90 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 279 397 гривень 46 коп., яка складається із: 14 646 доларів США 68 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку на 11.11.2014 року складає - 230 992 гривні 79 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 3 069 доларів США 22 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку на 11.11.2014 року складає 48 404 гривні 67 копійок - заборгованість за процентами; 0,00 заборгованість за нарахованою комісією. Враховуючи те, що відповідачами заочне рішення суду від 16.04.2015 виконано не було, позивач з урахуванням норм ст. 625 Цивільного кодексу України, звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів суму 3% річних в розмірі 25 138,49 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 140 308,66 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 10.10.2023 відповідач [PERSON] діючи в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах [PERSON] в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва ознайомився з матеріалами справи та отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами. 18.10.2023 відповідачі 1, 2 через загальну канцелярію суду подали спільний відзив на позовну заяву, який обгрунтований наступним. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2015 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000 у розмірі 279 397,46 грн. Виходячи з даної суми боргу позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, здійснив розрахунок суми 3% річних, яка становить 25 138,49 грн. та суми інфляційних втрат, яка становить 140 308,66 грн, не врахувавши при цьому вимоги Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 02.06.2016 на виконання вищевказаного заочного рішення суду від 16.04.2015 державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві було відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000 у розмірі 279 397,46 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі №753/7937/19 визнано протиправною та скасовано вище вказану постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. 18.02.2021 за заявою ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» державним виконавцем було повернуто стягувачу виконавчий документ без виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2021 у справі №753/13279/21 визнано протиправною та скасовано вище вказану постанову державного виконавця від 18.02.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу. 16.06.2021 приватним нотаріусом Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис №24362 про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та договором застави транспортного засобу №11148328000 від 04.05.2017. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Мойсеєнко Д.П. було відкрито виконавче провадження [NUMBER], в рамках якого було вилучено автомобіль марки «SKODA OKTAVIA», який на праві власності належав [PERSON] , та продано на аукціоні за 99 500,00 грн. Таким чином, враховуючи те, що судовими рішеннями скасовані постанови про відкриття виконавчих проваджень у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, вимоги позивача не можуть бути захищені в судовому порядку, оскільки між сторонами виникло натуральне зобов`язання, а отже не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного, відповідачі 1, 2 прохають суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, відзив на позовну заяву 18.10.2023 за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» було направлено відповідачами за адресою місця розташування позивача, при цьому, останнім відповіді на відзив чи будь-яких інших процесуальних документів таких як клопотання, заперечення, на адресу суду направлено не було. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язався надати [PERSON] , а [PERSON] зобов`язалась прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти в сумі 20 000,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначеним договором. Вказана сума основного договору дорівнює 101 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладення основного договору. Так, сума кредиту була надана [PERSON] на придбання автомобіля марки «SKODA OCTAVIA 1.6І», № кузова [NUMBER] . Того ж дня, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №111375, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №11148328000 від 04.05.2007, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2015 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №11148328000 від 04.05.2007 у розмірі 17 715 доларів США 90 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить - 279 397 гривень 46 коп. З метою перевірки доводів відповідачів, які викладені у спільному відзиві на позовну заяву, судом здійснено перевірку в ЄДРСР щодо наявності ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі 753/7937/19, якою встановлено наступне. На виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.04.2015 судом було видано два виконавчих листа №753/22493/14 від 01.07.2015. 02.06.2016 постановою державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Єрмаковою О.А. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000 в сумі 279 397,46 грн. 03.06.2016 постановою державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Єрмаковою О.А. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» судового збору в сумі 2 793,97 грн. Так, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі 753/7937/19 встановлено, що заочне рішення суду від 16.04.2015, на виконання якого було видано виконавчі листи, набрало законної сили 26.05.2015, а відтак кінцевий строк для пред`явлення їх до виконання було 26.05.2016, однак державний виконавець відкрив виконавчі провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів після закінчення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, чим порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження». Враховуючи наведене, ухвалою суду від 23.05.2019 визнано протиправними та скасовано постанови державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Єрмакової О.А. про відкриття виконавчих проваджень [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 та [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015. Також відповідачем до відзиву долучено копію ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2021 у справі №753/13279/21, якою встановлено, що 18.02.2021 у виконавчому провадженні [NUMBER] державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Єрмаковою О.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто за письмовою заявою стягувача. Однак, враховуючи те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2019 постанови про відкриття виконавчих проваджень [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 та [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 скасовані, то ухвалою суду від 22.07.2021 у справі №753/13279/21 постанову старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Єрмакової О.А. від 18.02.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» визнано протиправною та скасовано, оскільки виконавче провадження повинно бути закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із пропуском встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 11.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Д.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №24362 вчиненого 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11148328000 від 04.05.2007, укладеного між АТ «Укрсиббанк», правонаступником якого за договором факторингу №3 від 11.06.2012 є ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ», заборгованості у розмірі 448 489,83 грн. Відповідно до акту про проведений електронний аукціон від 02.06.2022, в рамках виконавчого провадження [NUMBER], автомобіль марки «SKODA OCTAVIA 1.6І», № кузова [NUMBER] , був проданий в розмірі 99 500,00 грн. Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: (1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; (2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; (3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18). Таким чином, враховуючи те, що ухвалою суду, яка набрала законної сили, постанови про відкриття виконавчих проваджень [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015 та [NUMBER] з виконання виконавчого листа №753/22493/14 від 01.07.2015, визнано протиправними та скасовано, у зв`язку із закінченням строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, то 3 % річних за період з 07.09.2020 по 06.09.2023 та інфляційні втрати за період з 07.09.2020 по 31.07.2023 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України були нараховані позивачем до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] та [PERSON] суми 3 % річних у розмірі 25 138,49 грн. та інфляційних втрат у розмірі 140 308,66 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, які нараховані на суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 279 397,46 грн., яка визначена заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2015 року у справі 753/22493/14-ц, слід відмовити за безпідставністю. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат позивачу не здійснюється.

Outcome: dismissed