Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 145278,28 грн. на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 01 грудня 2006 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ у справі №2-2970/06 про стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.10.206 року і до повноліття дитини. Так, відповідач у період з лютого 2009 року по червень 2023 року регулярно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, тому відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.06.2023 року Стрийського відділу ДВС ЗМУ МЮ, станом на 01.06.2023 року, заборгованість відповідача за період з лютого 2009 року по червень 2023 року становить 145278 грн. 28 коп. Позивач зазначає, що сума пені за період з лютого 2009 року по червень 2023 року становить 1214936,20 грн., що перевищує 100% заборгованості по аліментам, а тому просить стягнути пеню в розмірі 145278,28 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] , підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні визнав позов частково, подав відзив, в якому зазначив, що оскільки, на його думку, не зрозуміло яким чином були зроблені розрахунки із заборгованості та нарахування пені, а заборгованість зі сплати аліментів відповідачем частково погашена, також, просив врахувати його матеріальне становище, його сімейний стан та те, що на його утриманні є хвора мама. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу\~із дня подання такої заяви. Згідно з положеннями\~ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно із ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~ст. 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Отже, за змістом ст. 196 СК України,пеня за прострочення сплати аліментів має нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%». Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року, судом, на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2006 року, було видано виконавчий лист, згідно якого було присуджено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини із всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2006р., і до повноліття дитини. Згідно із розрахунком Стрийського відділу державної виконавчої служби ЗМУ МЮ від 08.06.2023, вбачається, що заборгованість [PERSON] , зі сплати аліментів станом на 01.06.2023 року становила 145278 грн. 28 коп. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не оспорювався відповідачем, сума неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, за період з лютого 2009 року по червень 2023 року становить 1214936,20 грн. Оскільки заборгованість відповідача по аліментах становила 145278,28 грн., а розмір неустойки (пені) складає 1214936,20 грн., що перевищує розмір заборгованості по аліментах, тому з урахуванням вимог\~ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 145278,28 грн., неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що відповідає заявленим вимогам. За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1,2 ст.614 ЦК України). Отже, саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті аліментів. Посилання відповідача на важке матеріальне становище, перебування на його утриманні хворої мами та відсутність постійного місця роботи, не свідчить про відсутність його вини у неналежній сплаті аліментів, а також часткового погашення заборгованості в період червня жовтня 2023 року, не звільняє його від обов`язку сплатити пеню за прострочення сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1452,78 грн. Крім того, при пред`явленні позовної заяви, позивач ставить також питання про стягнення на свою користь з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., й на підтвердження таких витрат зазначеним позивачем долучено квитанцію про оплату за договором про надання юридичних послуг. Оскільки, у положеннях частин 5 та 6\~ст. 137 ЦПК України\~знайшов своє втілення принцип змагальності, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, котрі підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення, однак заперечення відповідача з цього приводу не надходили, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу також не було подано. За таких обставин, та оскільки матеріали цієї справи не містять обґрунтованого клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, котрі підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат відсутні, таким чином з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі - 2000 грн., й суд у даному випадку має своїм обов`язком виконати відповідну імперативну норму процесуального закону про стягнення згаданих судових витрат, не перевіряючи їх на предмет співмірності.

Outcome: approved