Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 15.09.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме: квартири [ADDRESS] та майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06 та зареєстрований 06.06.2006 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №3305410. - Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме: квартири [ADDRESS] та майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови Першої ДВС у Київському районі м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 765396 від 13.06.2006 року та зареєстрований 15.06.2006 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №3340139. Ухвалою суду від 05.10.2023 року провадження по справі відкрито. 17.10.2023 року до суду від третьої особи - Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли пояснення на позовну заяву. 19.10.2023 року третя особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Ухвалою суду від 24.10.2023 року закрито підготовче провадження. 06.11.2023 року адвокат Носенко І.П., який діє на представництво інтересів позивача [PERSON] , подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи відповідач [PERSON] не скористався, причини неявки суду не повідомив. Треті особи до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що була придбана [PERSON] 25.12.1992 року під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 07.06.2023 року позивачу стало відомо, що 06.06.2006 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06. Позивач [PERSON] не була стороною по вказаній справі. Також 13.06.2006 року було винесено постанову Першої ДВС у Київському районі м. Одеси про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №765396 від 13.06.2006 року. Позивач [PERSON] стороною виконавчого провадження не була. Вказані обтяження порушують права [PERSON] як власника вищевказаного нерухомого майна, перешкоджають повною мірою здійснювати права з розпорядження та володіння цим майном, за наслідком чого підлягають скасуванню, що зумовило звернення до суду з позовом. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи відповідач [PERSON] не скористався. В письмових поясненнях представник третьої особи Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) посилається на те, що арешти, про зняття яких просить позивач [PERSON] в своїй позовній заяві, були накладені на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06, в зв`язку з чим позивач не дотрималась вимог процесуального закону, що регулює питання скасування заходів забезпечення позову та помилково пред`явила позовну вимогу про зняття арешту. Також представник зазначає, що в провадженні Першої ДВС у Київському районі м. Одеси перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06 про накладення прешту на належну [PERSON] квартири [ADDRESS] , в ході виконавчих дій по якому державним виконавцем відділу була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 765396 від 13.06.2006 року. До вирішення в судовому порядку питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06, вирішення питання про зняття арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 765396, 13.06.2006, є безпідставним. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 01.07.1967 року уклали шлюб, що вбачається з свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого 01.07.1967 року Палацем одруження м. Одеси. Позивач [PERSON] 25.12.1992 року купила квартиру [ADDRESS] , про що суду надано Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, авід 25.12.1992 року за №3-13228, реєстраційний номер зроблено 18.05.1993 року за реєстровим номером 345 у реєстровій книзі 20пр на сторінці 102. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.06.2023 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні обтяження: - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3305410, зареєстровано: 06.06.2006 19:36:28 за №3305410 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, справа №2-3080/06, 05.05.2006, Київський районний суд м. Одеси, суддя Рева С.В., об`єкт обтяження: квартира, та майно, яке знаходиться в квартирі, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] ; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3340139, зареєстровано: 15.06.2006 17:41:26 за №3340139 реєстратором: Третя одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 765396, 13.06.2006, Перша ДВС у Київському районі м. Одеси, об`єкт обтяження: квартира, та майно, яке знаходиться в квартирі, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Судом досліджено копію заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2006 року по справі №2-3080/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 227250 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2006 року по справі №2-3080/06 накладено арешт на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] і на майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] . Судом досліджено копію постанови АА №715396 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2006 року, винесену державним виконавцем Модницьким О.А. відділу виконавчої служби у Київському районі м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 227250,00 грн., якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на належну [PERSON] кв. [ADDRESS] , та заборонено відчуження вказаного майна. З відповіді на адвокатський запит, наданої 28.08.2023 року Одеським державним нотаріальним архівом, вбачається, що відомості щодо зняття арешту на нерухоме майно в матеріалах справи відсутні. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 26.05.2023 року складено відповідний актовий запис №5499, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого повторно 15.06.2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору . Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1992 року, був накладений в ході судового провадження по справі №2-3080/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 227250 гривень. Позивач [PERSON] не була стороною по справі №2-3080/06. Також на належну позивачу квартиру [ADDRESS] накладено арешт в рамках виконавчого провадження по справі №2-3080/06. Стороною виконавчого провадження позивач [PERSON] також не була. Судом встановлено, що [PERSON] , який був відповідачем по справі №2-3080/06, помер [INFO] . Власником спірної квартири за адресою: [ADDRESS] , є позивач [PERSON] . Таким чином, судом достеменно встановлено, що на теперішній час наявність арешту, помилково накладеного на майно позивача [PERSON] , яка не була стороною по справі №2-3080/06, порушує права позивача [PERSON] , в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводи представника третьої особи Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо того, що позивач не дотрималась вимог процесуального закону, заявлені вимоги помилково пред`явлено як позовні вимоги про зняття арешту суд відхиляє, оскільки позивач не була стороною в цивільній справі, по якій приймалась ухвала суду, а також не була стороною виконавчого провадження по якому накладено арешт на квартиру та майно в квартирі, що належать безпосередньо позивачу, тому іншого способу захисту її права власності чинним законодавством не передбачено. Суд вважає, що позивач обрала дієвий спосіб захисту її права власності, пред`явивши зазначений позов. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи письмову заяву третьої особи [PERSON] , суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved