Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області 16.06.2009. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.02.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23.03.2018 року по справі № 376/2985/17, відповідачу присуджено сплачувати на користь [PERSON] на утримання дитини щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, про що видано Виконавчий лист 23.04.2018 та пред`явлено до виконання. Станом на 01.06.2023 утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 23 037,68 гривень. 01.07.2021 у неповнолітнього сина було діагностовано дистальний прикус, протрузію в фронтальній ділянці, що підтверджується Довідкою від 18.10.2021 року. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 серпня 2022 року позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Проте, на момент звернення з вказаним позовом до суду не було додано всіх квитанцій щодо понесених витрат, оскільки лікування було тривалим і підрахування чіткої суми не було можливим. Станом на день звернення з позовом до суду лікування закінчилося 01.07.2023 та додатково становить 9950,00 гривень, що підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями (від 01.11.2021, 15.11.2021, 13.12.2021, 10.01.2022, 07.02.2022, 21.02.2022, 29.04.2022, 30.05.2022, 30.06.2022, 29.07.2022). Позивач неодноразово зверталася до відповідача [PERSON] про те, щоб кошти які були витрачені на лікування у сумі 9950,00 гривень розділити порівну та сплатити половину суми вартісного лікування у розмірі 4975,00 гривень, на що [PERSON] відмовився. Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я сина. Лікування при даному діагнозі потребує значних коштів, які позивач не має можливості заробити, оскільки виховує дитину самостійно. З урахуванням викладеного позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, викликані лікуванням неповнолітнього сина [PERSON] одноразово в розмірі 4975,00 гривень. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12.07.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с. 19-20). Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Позов [PERSON] визнав у повному обсязі, що підтверджується письмовою заявою (а.с. 24). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність (а. с. 23). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області 16.06.2009, актовий запис № 104 (а.с. 5). 01.07.2021 у неповнолітнього сина було діагностовано дистальний прикус, протрузію в фронтальній ділянці, що підтверджується Довідкою від 18.10.2021 року про ортодонтичне лікува ння (а.с. 11). Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 серпня 2022 року позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково у розмірі 9975,00 гривень, стягнуто на користь позивачки одноразово додаткові витрати на лікування сина у розмірі 9 975 грн. (а.с. 15-17). Проте, на момент звернення з вказаним позовом до суду не було додано всіх квитанцій щодо понесених витрат, оскільки лікування ще тривало і підрахування чіткої суми не було можливим. Станом на день звернення з позовом до суду лікування закінчилося 01.07.2023 та додатково становить 9950,00 гривень, що підтверджується Товарними чеками від 01.11.2021, 15.11.2021, 02.10.2022, 29.10.2021, 13.12.2021, 10.01.2022, 07.02.2022, 21.02.2022, 29.04.2022, 30.05.2022, 30.06.2022, 29.07.2022 року (а. с. 12-14). Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я сина. Лікування при даному діагнозі потребує значних коштів, які позивач не має можливості заробити, оскільки виховує дитину самостійно. Також станом на 01.06.2023 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 23037,68 гривень, згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 23.03.2018 року, що підтверджується Довідкою - перерахунком по аліментах Сквирського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області від 16.06.2023 року № 17633 (а. с. 9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] пройшов ортодонтичне лікування, діагноз дистальний прикус, протрузію в фронтальній ділянці, що підтверджується Довідкою лікаря від 18.06.2023 року (а.с. 11). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що за ст. 185 СК України участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Судом встановлено, що відповідач працевлаштований, доказів перебування інших осіб на його утриманні не надав, можливих вад здоров`я, що можуть тягнути обмеження у працездатності чи регулярні обов`язкові витрати на лікування, його дохід згідно довідки від 26.10.2023 №1 за період з 01.04.2023 по 30.09.2023 становить 40200,00 гривень, заявлені вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі (а. с. 24,25). Таким чином, враховуючи рівність обов`язків батьків з утримання дитини за ст. 180 СК України та встановлені обставини, згідно зі ст. 185 СК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача разове відшкодування половини понесених фактично витрат на лікування дитини [PERSON] , що складатиме 4975,00 гривень, згідно наданих позивачем Товарних чеків (а.с. 12,13,14) і відповідатиме вимогам чинного законодавства. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved