Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-08 00:00:00

У вересні 2023 року ТОВ «ІНСТАФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 4000,00 грн., 29.01.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 1000,00 грн. та 05.02.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 6000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за вказаними договорами та надав відповідачу грошові кошти на загальну суму 11 000,00 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання не виконує у зв`язку з чим станом на 14.07.2023 утворилась заборгованість у сумі 21 277,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від13.09.2023 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. Разом з тим, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 4000,00 грн., 29.01.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 1000,00 грн. та 05.02.2021 між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачем отримано кредитні кошти у сумі 6000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за вказаними договорами та надав відповідачу грошові кошти на загальну суму 11 000,00 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання не виконує у зв`язку з чим станом на 14.07.2023 утворилась заборгованість у сумі 21 277,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 11 000,00 грн., заборгованості за процентами для початково зазначеної тривалості у сумі 4667,00 грн. та заборгованості за платою за організацією продовження якщо сплачується на умовах післяплати у сумі 5610,00 грн. Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» ( ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідачем відзив на позов не надано, заявлених позовних вимог не спростовано. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ІНСТАФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved