Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною заявою. В обґрунтування вимог вказує, що він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] (дані про батька в свідоцтві про народження дитини внесенні зі слів матері). У зв`язку з початком війни, позивач із сином змушені були переїхати до м. Луцька. Син проживає з ним та перебуває на його утриманні. Матір дитини не займається вихованням, її місцезнаходження невідоме. З огляду на наведене, а також для уникнення розбіжностей у правовстановлюючих документах, позивач просить суд встановити факт його батьківства по відношенню до [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни в актовий запис про народження сина. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року у справі було повторно призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року провадження у справі поновлено. Позивач письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляд справи була повідомлена належним чином. Правом подачі відзиву не скористалась. Представник Луцького ВДРАЦС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, при вирішенні справи поклалась на думку суду. Представник Органу опіки і піклування Луцької міської ради в письмовій заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, у випадку позитивного висновку експертизи не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 06 червня 2013 року матір`ю дитини є відповідач [PERSON] , батьком [PERSON] (дані про батька внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері (а.с.12). Відповідно до змісту позовної заяви, на даний час, місце перебування відповідача невідоме. На час початку повномасштабного вторгнення рф в Україну чоловік залишився в Україні, проживає разом із сином в місті Луцьку (а.с.8-10), мати вихованням дитини не займається, життям дитини не цікавиться. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved