Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] , [INFO] , і посвідченим 21.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тищенко А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 55, номер бланку ННМ397756. Згідно вказаного заповіту [PERSON] розпорядилася заповісти позивачу квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, одночасно із відкриттям спадкової справи, позивачу стало відомо, що у спадковому реєстрі наявна інформація про ще один заповіт Н.М., складений нею 19.11.2019, за змістом якого, квартира [ADDRESS] разом із всім рухомим майном, що знаходилось у цій квартирі заповідається [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Окрім того, позивачу також стало відомо, що раніше, 15.11.2019 [PERSON] було складено ще один заповіт, за яким усе своє майно, з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] . Позивач вважає, що заповіт від 15.11.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І., номер бланку НОВ776228, та заповіт від 19.11.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнорог Л.В., номер бланку НОЕ456505, є такими, що не відповідали внутрішній волі заповідача, а волевиявлення заповідача не було вільним, оскільки обидва заповіти були вчиненні [PERSON] у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Тому, 05.12.2019 позивач подав заяву до правоохоронних органів щодо виявлення сумнівного заповіту від 19.11.2019, Печерським відділом поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві відкрито кримінальне провадження № 12019100060005374. В процесі досудового розслідування у кримінальному провадженні за постановою слідчого Ліпка О.Ю. від 20.03.2020 було проведено посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу, згідно якої було зроблено висновок, про абсолютну неспроможність [PERSON] , в момент складення нею заповіту 15.11.2019 та заповіту від 19.11.2019, розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою суду від 07.05.2020 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Крім того, разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів та заява про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному нотаріусу Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. вчиняти нотаріальні дії з видачі будь-кому свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , до вирішення судом справи по суті. Ухвалою суду від 07.05.2020 заяву позивача про забезпечення позову - задоволено. Окрім того, ухвалою суду від 07.05.2020 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме: - витребувано від [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; заповіт [PERSON] від 15.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І., номер бланку НОВ776228; заповіт [PERSON] від 19.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 817 номер бланку НОЕ456505; правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] ; - витребувано від [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) заповіт [PERSON] від 19.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 817 номер бланку НОЕ456505; -витребувано від державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Юлії Олександрівни (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 13-а) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та проживала за адресою: [ADDRESS] ; - витребувано від комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва» (адреса 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 2) медичну карту амбулаторної хворої [PERSON] , яка померла [INFO] , та проживала за адресою: [ADDRESS] ; - витребувано від слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві Ліпко О.Ю. (адреса 01010, м. Київ, вул. Московська, 30) належним чином завірену копію висновку судово-психіатричного експерта №215 від 10.04.2020 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи стосовно заповітів [PERSON] у кримінальному провадженні № 12019100060005374 від 05.12.2019; - витребувано від комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4в) інформаційну довідку стосовно квартири [ADDRESS] . 20.10.2020 через канцелярію суду від відповідача-2 [PERSON] надійшов відзив, в якому, позовні вимоги [PERSON] вважала необґрунтованими, просила відмовити. Зазначила, що із сестрами [PERSON] (померлою) та [PERSON] познайомилася літом 2019 року, коли приходила до них замість їх соціального працівника. Повідомила, що їй було відомо про наявність заповіту на [PERSON] , що він цікавився їх життям, надавав поради та вони його поважали, тому що він був лікар. Але, після того, як [PERSON] потрапила в ДТП змінив свою поведінку, за невідомих на те обставин. На підставі зазначеного, сестри вирішили змінити заповіт, спочатку було складено заповіт на сестру - [PERSON] , але згодом, оскільки [PERSON] дуже хвилювалась за сестру, за які вона кошти буде далі жити та хто за нею буде доглядати коли її не стане, повідомила, що хоче щоб доглядала за сестрою тільки [PERSON] , і що вона хоче скласти заповіт на її ім`я. Відповідачка повідомила, що не заперечувала проти такої пропозиції і запросила додому приватного нотаріуса, яка посвідчила заповіт 19.11.2019. Стосовно кримінального провадження №120191000060005375 зазначила, що про нього їй стало відомо тільки з тексту позовної заяви, з відповіді керівника прокуратури № 6 було повідомлено, що кримінальне провадження закрито. Щодо висновку експерту зазначила, що [PERSON] при укладенні заповіту 15.11.2019 та 19.11.2019 страждала на органічне ураження головного мозку судинного генезису з психо-органічним синдромом, при цьому усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Отже, вважала, що вказаний висновок експертів містить істотні недоліки та порушення, які ставлять під сумнів його об`єктивність, достовірність та допустимість як доказу. На думку відповідачки, орган досудового розслідування здійснював сприяння [PERSON] у вигідному для нього вирішенні цивільно-правових питань. 22.10.2020 через канцелярію суду від відповідача-1 [PERSON] надійшли заперечення проти позовної заяви, в яких, [PERSON] позовні вимоги не визнавала, просила відмовити, виходячи з наступного. [PERSON] зазначила, що її сестра, [PERSON] повідомила, що хотіла б, щоб в подальшому відповідачкою-1 опікувалась лише [PERSON] , що вона довіряє тільки їй та хоче переписати на неї заповіт, і заповісти 1/2 частини квартири. Про це сестри сповістили [PERSON] , остання викликала до квартири приватного нотаріуса [PERSON] , яка посвідчила заповіт. [INFO] [PERSON] померла. Позивач, дізнавшись про це, зателефонував та почав сильно кричати, і погрожувати, що це зробили без його відома. Через деякий час він приїхав до квартири, викликав поліцію та довів [PERSON] до стресового стану, через що остання була змушена піти до своєї квартири на [ADDRESS] , а позивач змінив замки у дверях, в квартирі [ADDRESS] , і більше [PERSON] туди не пускав. Повідомила, що твердження [PERSON] про те, що після підписання заповіту на його ім`я у [PERSON] погіршився стан здоров`я не відповідають дійсності, оскільки сестра ніколи не хворіла на психічні захворювання, вона мала дуже добру пам`ять, забудькуватість була як і у всіх людей похилого віку, проте до самої смерті вона була при пам`яті. Також це спростовується й тим, що з 27.05.2014 по день смерті [PERSON] знаходилась на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування Печерського району м. Києва, відповідно до п.1 договору про надання соціальних послуг Територіальний центр приймає на обслуговування [PERSON] на підставі особистої заяви, медичного висновку про здатність самообслуговування та потребу в сторонній допомозі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 затверджено «Перелік соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіальних центрів соціального обслуговування». Відповідно до п.10 вказаного переліку медичними протипоказаннями для соціального обслуговування громадян є наявні у них інфекційні захворювання, залежність від психоактивних речовин, психічні захворювання, що потребують перебування на спеціалізованому диспансерному обліку. Укладаючи даний договір 29.05.2019 [PERSON] надала Територіальному центру соціального обслуговування медичний висновок сімейного лікаря Борбрук про відсутність медичних протипоказань у [PERSON] , що спростовує твердження позивача про діагноз «стареча деменція». 21.10.2020 представник відповідача [PERSON] - Нагайцева Т.С. подала клопотання про витребування доказів з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району (м. Києва, 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 2): медичну картку [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою [ADDRESS] ; інформацію з електронної системи охорони здоров`я про усі записи оглядів сімейним лікарем [PERSON] пацієнта [PERSON] [INFO] , яка проживала за адресою [ADDRESS] . Також адвокат Нагайцева Т.С. в інтересах відповідача [PERSON] подала клопотання про витребування доказів із слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві Ліпко О.Ю відомості (постанову про закриття, або продовження строку досудового розслідування, наявність або відсутність пред`явленої підозри) про результати розслідування кримінального провадження № 12019100060005374 від 05.12.2019 за фактом шахрайського оформлення заповіту від 19.11.2019. Крім того, представник позивача [PERSON] - адвокат Шакірова Т.В. подала клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати від слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві Ліпко О.Ю належним чином завірену копію медичної карти з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва» амбулаторної хворої [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , яка наявна в матеріалах кримінального провадження № 12019100060005374 від 06.12.2019; витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни (01021, м. Київ, вул. Шовковична, 7А, прим.1), належним чином завірені копії нотаріальних справ щодо укладення і реєстрації договору дарування житлового приміщення у гуртожитку від 18.09.2019 за номером 2358 (за яким обдаровуваним є [PERSON] , РНОКГІП [NUMBER] ) та договору дарування частини житлового будинку від 27.05.2019 за номером 1242 (за яким обдаровуваним є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ). Крім того, позивач подав до суду заяву, в якій просив допитати у якості свідків [PERSON] , (місце роботи - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва», адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 2); [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] ); [PERSON] , (місце проживання: [ADDRESS] ); [PERSON] , (місце проживання свідка: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] ). 28.10.2020 через канцелярію суду від слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Забідовського К.С. на виконання ухвали суду від 07.05.2020 надійшов належним чином завірена копія висновку судово-психіатричної експертизи №215 від 10.04.2020 стосовно заповітів [PERSON] . В той же день, від адвоката Нагайцевої Т.С. в інтересах [PERSON] надійшли письмові пояснення [PERSON] стосовно висновку експерта, в яких, зазначила, що при проведенні експертизи не забезпечено належну повноту досліджуваних матеріалів, окрім того, при проведенні експертизи не аналізувались пояснення [PERSON] та [PERSON] нотаріусів, а також інших незацікавлених свідків. Також зазначила, що рішення про недієздатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент заповітів 15.11.2019 та 19.11.2019 не випливає зі змісту дослідницької частини експертного висновку і суперечить об`єктивним даним, які свідчать про її достатню психічну адекватність. 23.11.2020 через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на заперечення відповідача, в якій позивач був повністю незгоден з викладеною позицією відповідачів. Зокрема, зазначив, що відповідач-2 посилаючись на лист Київської міської прокуратури №6 від 25.08.2020 стверджує, що кримінальне провадження було закрито. Разом з тим, як убачається із відповіді прокуратури, дійсно, слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження №12019100060005374, але постанова про закриття кримінального провадження була скасована через не проведення слідчим необхідних слідчих (розшукових) дій та слідчому надано ґрунтовні вказівки. Отже, інформація відповідача-2 стосовно закриття кримінального провадження не відповідає дійсності, а спростуванням очевидного факту поновлення кримінального провадження відповідач-2 намагається увести суд в оману. 26.11.2020 через канцелярію суду від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду від 07.05.2020 надійшла відповідь щодо інформації про право власності на майно, згідно якої, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] . 07.12.2020 до суду від комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва на виконання ухвали суду надійшла відповідь, відповідно до якої було зазначено, що оригінал амбулаторної картки був витребуваний слідчими органами та до установи не повертався. Ухвалою суду від 20.01.2021 клопотання про витребування задоволені, окрім того, викликано в судове засідання у якості свідків [PERSON] , (місце роботи - КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва»); [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справи по суті. 10.03.2021 через канцелярію суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. на виконання ухвали суду від 20.01.2021 надала належним чином завірені копії документів, а саме: - договір дарування частини житлового будинку, посвідченого 27.05.2019 за р. № 1242 та документи на підставі яких він посвідчувався, договір дарування житлового приміщення у гуртожитку, посвідченого 18.09.2019 за № 2358 та документи на підставі яких він посвідчувався. 17.03.2021 через канцелярію суду від завідувача Шостої Київської державної нотаріальної контори Н.М. Капельки на виконання ухвали суду від 20.01.2021 направлено завірену належним чином копію спадкової справи № 698/2019 до майна [PERSON] померлої [INFO] . В судовому засіданні, що відбулось 09.04.2021 були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] які розповіли про відомі їм обставини по справі, підтвердили, що між позивачем та померлою були завжди дружні відносини. В судовому засіданні, що відбулось 17.08.2021 була допитана в якості свідка [PERSON] , яка розповіла про обставини, відомі їй по справі, вказувала, що вона встановлювала діагноз померлій [PERSON] . Окрім того, в судовому засіданні Представник відповідача подала клопотання про витребування доказів, а саме, просила витребувати історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] з Київської міської клінічної лікарні № 18 (м. Київ, б-р Тараса Шевченка 17), з Київської центральної клінічної басейнової лікарні (м. Київ, вул. Коцюбинського, 9), з Олександрівської лікарні м. Києва (м. Київ, вул. Шовковична, 39/1), з Київської міської клінічної лікарні № 12 (м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 4-а). Ухвалою суду від 17.08.2021 клопотання про витребування доказів задоволено. 06.09.2022 від відповідача-2 [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її часті, проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити. 26.09.2022 через канцелярію суду від КНП «Київська міська клінічна лікарня №12» на виконання ухвали суду від 17.08.2022 направлено оригінал медичної картки стаціонарного хворого №12722 [PERSON] ( [INFO] ). 30.09.2022 через канцелярію суду від КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» на виконання ухвали суду від 17.08.2021 медичні картки стаціонарного хворого [PERSON] 04.11.2022 через канцелярію суду від ГУ НП у м. Києві направлено копію медичної картки [PERSON] 24.11.2022 від відповідача-2 [PERSON] через канцелярію суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із смертю відповідача-1 [PERSON] до вступу у справу правонаступників. Ухвалою суду від 28.11.2022 зупинено провадження у справі для можливості залучення у даній справі правонаступників [PERSON] 25.04.2023 через канцелярію суду від представника позивача - Шакірової Т.В. було подано клопотання про поновлення провадження у справі. Ухвалою суду від 26.04.2023 поновлено провадження у справі, оскільки строк на прийняття спадщини закінчився 14.03.2023. В судовому засіданні адвокат Шакірова Т.В. та [PERSON] позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити. В судовому засіданні адвокат Нагайцева Т.С. яка діє в інтересах [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки інші учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших учасників справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 21.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тищенко А.В. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 55, номер бланку ННМ397756 заповіт, складений [PERSON] , [INFO] . За яким остання розпорядилася заповісти [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 15.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І., посвідчено та зареєстровано заповіт номер бланку НОВ776228, складений [PERSON] , [INFO] , за яким усе своє майно, з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] . 19.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнорог Л.В., посвідчено та зареєстровано заповіт номер бланку НОЕ456505складений [PERSON] , [INFO] ,за змістом якого, квартира [ADDRESS] разом із всім рухомим майном, що знаходилось у цій квартирі заповідається [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що наявність заповітів від 15.11.2019 та 19.11.2019 як такі, що складено пізніше, порушують його право на отримання спадщини за заповітом, складеним раніше 21.03.2019 [PERSON] на його користь. На спадщину Позивач правомірно розраховував, виходячи із характеру і тривалості його відносин з [PERSON] і тих доброчесних дій у вигляді допомоги і підтримки (фінансової, психологічної, медичної, організаційної, фізичної), яку він надавав заповідачці і її сестрі [PERSON] протягом останніх 12 років. Згідно з положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З цього виходить, що заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Отже, для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої , який знаходить своє втілення в складенні заповіту. Відповідно до положень частини 2, 3 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Між тим, відповідно до положень частин 4 статті 1254 ЦК України якщо Новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним. Книга шоста «Спадкове право» Цивільного кодексу України містить спеціальну норму у частині 2 статті 1257 ЦК України, згідно якої за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Дослідивши висновок комісійної посмертної судово-психіатричної 05 експертизи [PERSON] (Висновок експерта №215 від 10.04.2020), виконаної Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, копія якого наявна в матеріалах справи (том 3, а/с 105-113) , убачається, що судовим-психіатричним експертом було встановлено, що під час укладання заповіту ННМ397756 від 21.03.2019 [PERSON] страждала на «Органічне ураження головного мозку судинного генезу с психоорганічним синдромом» (F 07.9 згідно з МКХ-10) і за психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними; - під час укладання заповітів НОВ776228 від 15.11.2019р. та НОЕ456505 від 19.11.2019 [PERSON] страждала на «Судинну деменцію» (F 01 згідно з МКХ- 10) і за психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Варто зазначити, що комісійна посмертна судово-психіатрична експертиза [PERSON] була здійснена в процесі кримінального провадження №12019100060005374 від 05.12.2019р. за постановою слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві Ліпко О.Ю. від 20.03.2020р. Згідно частини 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно частини першої статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов?язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, психічний стан особи. Зважаючи на те, що оскільки зазначений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи №215 від 10.04.2020, проведеної в кримінальному провадженні №12019100060005374 від 05.12.2019, містить інформацію щодо предмета доказування в даній цивільній справі, а експертиза проведена державною спеціалізованою установою і особи експертів відповідають всім вимогам закону, цей висновок експерта є належним і допустимим доказом в розумінні приписів статей 77, 78 ЦПК України. Разом з тим, суд оцінює критично доводи представника відповідача, стосовно неналежності та недостовірності висновку експерта, зазначаючи наступне. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З цього приводу, слід врахувати правовий висновок, викладений Верховним судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.02.2020 у справі №461/3675/17. У якій, дослівно, суд визначив, що «ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд правильно врахував, що висновок № 6/154 від 23.03.2017, підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, відповідає положенням статті 102 ЦПК України. Колегія суддів враховує допустимість висновку експерта як доказу, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.» Отже, судовим розглядом встановлено, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи ґрунтується на аналізі медичних даних [PERSON] за період з 01.10.1997 по 03.12.2019; експертною комісію враховані також надані в процесі досудового розслідування кримінального провадження №12019100060005374 покази лікарів [PERSON] і [PERSON] , які протягом цього часу здійснювали нагляд за станом здоров?я [PERSON] , та доглядальниці [PERSON] , яка доглядала за [PERSON] з квітня по грудень 2019 року. Окрім того, в матеріалах справи є копія медичної карти амбулаторної хворої [PERSON] з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району м. Києва», яка була надана суду Печерським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві на виконання Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2021, з якої убачається, що 04.05.2018 вперше відмічається скарга хворої на зниження пам`яті. Згідно запису від 02.04.2019 зафіксовано скарги на перепади настрою, втрату пам`яті. Хвора при огляді дратівлива, дещо загальмована, відмічає зниження пам`яті на поточні події. Встановлюється діагноз «інтелектуально-мнестичне зниження» та рекомендується прийом ліків амбулаторно, в тому числі «мемо». Згідно запису від 10.05.2019 зафіксовано, що родичі хворої відмічають порушення когнітивної функції (забудькуватість на події та імена, порушення орієнтування в часі). Продуктивний контакт утруднений. Порушена короткочасна пам`ять. При спілкуванні дратівлива; відмічається важкість у підборі слів. Встановлено діагноз «інтелектуально-мнестичне порушення (стареча деменція). Рекомендовано амбулаторний прийом ліків (у тому числі «мемо») та консультація психіатра. Записи від 06.11.2019 та від 27.11.2019 фіксують, що [PERSON] знаходилась у вкрай тяжкому психічному стані здоров`я, а саме, була не контактна, спостерігалося знижене харчування, сонливість, загальмованість свідомості, зниження когнітивних функцій, не орієнтованість у часі, порушення пам`яті, пригнічений настрій. Окрім того, суд бере до уваги покази свідка, допитаного у судовому засіданні - сімейного лікаря [PERSON] , яка підтвердила, що починаючи з травня 2019 року у [PERSON] було діагностовано симптоми старечої деменції, було призначено відповідне лікування. Також свідок [PERSON] повідомила суду, що мали наявність низки інших хронічних захворювань. Отже, згідно медичної документації порушення когнітивних функцій у [PERSON] вперше було задокументовано у травні 2018 року, а набуло характеру систематичних симптомів на початку травня 2019 року. І станом на 15.11.2019, коли було укладено перший із оспорюваних заповітів, симптоми деменції спостерігались у заповідачки вже протягом більше шести місяців, і вона перебувала у такому стані, коли абсолютно не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при посвідченні заповітів від 15.11.2019 та 19.11.2019 волевиявлення [PERSON] не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, оскільки на той час, вона, в силу свого психічного стану, зумовленого важкою хворобою, а саме - психічним розладом, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Воля [PERSON] на складання заповіту саме на користь Позивача підтверджена показаннями свідка [PERSON] , яка надавала свідчення в судовому засіданні. Заповідачка добре знала Позивача і мала з ним дружні тісні стосунки протягом 12 років. При цьому, слід відмітити, що відповідач-1 [PERSON] склала заповіт, яким заповідала свою трикімнатну квартиру [ADDRESS] , [PERSON] (том 1, арк. 144). Також, як стало відомо з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, пізніше, 10.04.2020, [PERSON] оформила і право власності на цю квартиру за договором довічного утримання. У відповідача-2 [PERSON] був достатній досвід набуття у власність нерухомого майна за договорами дарування, довічного утримання та за заповітом від самотніх, хворих, літніх людей, яким вона надавала подібні послуги з догляду. Відомості про такі правочини містяться у вільному доступі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На момент подання позову в реєстрі містилась інформація про набуття права власності [PERSON] на шість таких об`єктів нерухомості. До прикладу, договір дарування від 18.09.2019 кімнати у гуртожитку в [ADDRESS] , та договір дарування від 27.05.2019р. частини будинку по [ADDRESS] , за якими гр. [PERSON] подарувала своє нерухоме майно [PERSON] . Отже, суд вважає, що діями відповідача-2, у даному випадку, мало місце уведення заповідачки в оману, зловживання її довірою та складною життєвою ситуацією. На підставі вищенаведеного, у суду наявні всі підстави для визнання недійсності заповітів, визначних ч.2 ст. 1257 та ст. 225 ЦК України. Застосування наслідків недійсності заповіту визначено ч. 4 ст. 1254 ЦК України, згідно якої, якщо новий заповіт визнано недійсним, чинність попереднього запоіту не відновлюється, крім випадків, встановлених ст. 225, 231 ЦК України. Отже, автоматично, на підставі ч.4 ст. 1254 ЦК України належить до відновлення чинності попереднього заповіту від 21.03.2019, укладеного [PERSON] на користь позивача. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до ст. 16 ЦК України є визнання правочину недійсним, отже, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання недійсним заповітів від 15.11.2019 та 19.11.2019 передбачений законом і є ефективним засобом відновлення його порушеного права на отримання спадщини.

Outcome: approved