Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

13.02.2023 року до Краснокутського районного суду Харківської з Дзержинського районного суду Харківської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що з грудня 2016 по 07 квітень 2018 року проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, у якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З часом стосунки сторін поступово погіршувалися, втратилося взаєморозуміння, взаємне почуття любові та повага один до одного, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Позивач зазначає, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 року у справі 638/11981/18 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідно до постанови про передачу виконавчого документа ВП № 58070089 від 18.01.2022 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31.12.2021 року становить 75518,70 грн. Крім того, зазначає, що відповідач свідомо не спілкується з дитиною, не цікавиться її розвитком, фізичним та психічним здоров`ям та не виявляє жодного інтересу до його внутрішнього світу, при цьому позивач перешкод у спілкуванні з сином ніколи не чинила. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач по теперішній час не надає. Позивач наполягає на очевидному умисному злісному ухиленні відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 12.04.2023 року було виключено Службу у справах дітей по Шевченківському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради з кола третіх осіб, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Богодухівської міської ради. Позивач у відкритому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та прохала їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що звернулася до суду через те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я, не телефонує та не відвідує сина з 2018 року. Зазначає, що дитина батька навіть не пам`ятає. Останній раз, відповідач бачив сина у 2018 році, з того часу жодного разу не телефонував ні позивачці, ні сину. Раніше інколи телефонувала мати відповідача, але вже тривалий час не телефонує. З днем народження сина відповідач не вітає. Позивач зазначає, що з моменту винесення рішення судом про стягнення з відповідача аліментів, останній жодного разу їх не сплачував, на даний час по сплаті аліментів є велика заборгованість. Позивач вважає, що відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно із вимогами ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», а також шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання. Конверти з поштовими відправленнями - судовими повістками повернулися без вручення адресату, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач у розумінні ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і через оголошення, розміщені на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За приписами ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на наведене, беручи до уваги, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`являвся в підготовчі та судові засідання по розгляду справи по суті, жодного разу не повідомив суд про причини неявки, при цьому, судом було вжито вичерпних заходів для забезпечення участі відповідача у розгляді справи та створено всі умови для реалізації ним права викласти свої аргументи та подати докази на заперечення позовних вимог, з метою додержання принципу розумності строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Богодухівської міської ради, у відкрите судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи доходить наступного. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області /а.с.11/. Судовим наказом Дзержинського районного суду Харківської області від 02.10.2018 року у справі № 638/11981/18, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] /а.с.25/. 14.01.2019 року головним державним виконавцем Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER], з виконання судового наказу №638/11981/18 від 23.10.2018 року/а.с.21/. Як вбачається з копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 05.06.2023 року виданої головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Харкові Бакшеєвим С.М., заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] станом на 01.06.2023 року складає 128686,20 грн./а.с.124/. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок № 6304-7001610540 та № 6304-7001610558 від 07.11.22 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної осіби/а.с.13,14/. Як вбачається з копії довідки від 04.11.2021 року виданої міською дитячою поліклінікою №4, [PERSON] спостерігається лікарями спеціалістами та педіатрами в КНП «МДПМ4» ХМР з 11.05.2018, з дитиною на прийоми приходить та виконує призначення лікарів мати. Батько дитини жодного разу в поліклініці не з`являвся/а.с.17 зворот/. З довідки № 363 від 13.04.2023 року виданої старостою Шарівського старостинського округу виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області, вбачається, що [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 2017 року народження, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в період з 30.04.2022 року по даний час проживають без реєстрації, як внутрішньо-переміщені особи, за адресою: [ADDRESS] /а.с.129/. Відповідно до довідки інформації про виконання батьком вихованця [PERSON] своїх обов`язків № 01-20/11 від 24.04.2023 року виданої директором КЗ «Шарівський ЗДО «Калинка», вихованець старшої групи ЗДО [PERSON] , 2017 року народження, з 16.09.2022 року і по день видачі довідки є вихованцем КЗ «Шарівський ЗДО «Калинка», регулярно відвідує онлайн заняття. Батько дитини не спілкується з педагогами, які навчають сина, не цікавиться навчанням та вихованням дитини. Батько дитини [PERSON] контакту із закладом освіти, де виховується дитина не підтримує, із вихователем та керівником не спілкується, за час навчання сина жодного разу не відвідав заклад освіти/а.с.128/. Згідно з довідкою довідкою-характеристикою №701 від 10.08.2023 року виданою старостою Шарівського старостинського округу виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області на гр. [PERSON] , остання разом з сином проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання гр. [PERSON] характеризується позитивно: не має шкідливих звичок, веде добропорядний спосіб життя, постійно піклується про дитину, всебічно забезпечує умови для проживання своєї родини, дружелюбна та уважна до оточуючих її односельців. гр. [PERSON] на даний час працює на громадських роботах КП «Господар» Богодухівської міської ради. Скарг та компрометуючих матеріалів щодо поведінки [PERSON] від сусідів та мешканців села не надходило/а.с.149/. Згідно із висновком органу опіки та піклування Богодухівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 02-23/4448 від 27.07.2023 року, Орган опіки та піклування Богодухівської міської ради Богодухівської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідає інтересам дитини /а.с. 147-148/. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що на тепер є сусідкою [PERSON] , з якою перебувають у дружніх стосунках. Зазначає, що син позивачки [PERSON] не спілкується з батьком, вона також його жодного разу за 1,5 роки не бачила, а саме з моменту переїзду родини з м. Харків, як внутрішньо переміщених осіб. Свідок зазначила, що її син та син позивачки [PERSON] товаришують та часто разом гуляють. Жодного разу свідок не чула, щоб [PERSON] щось розповідав про свого батька. Хто є батьком [PERSON] свідку невідомо, а позивач розповідала, що батька нема. Син свідка був присутнім на дні народженні [PERSON] , його батько там не було, в телефонному режимі сина не вітав, подарунки не передавав. Позивачка проживає в смт Шарівка Богодухівського району Харківської області разом з сином, матір`ю та вітчимом. Свідок зазначає, що якби батько приїжджав до сина, вона б бачила, так як проживають поряд з позивачем. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що з знайома з позивачкою один рік, вони є колегами, їх діти спілкуються, донька свідка та [PERSON] однокласники. Батька [PERSON] свідок жодного разу за весь цей час не бачила. Позивачка розповідала їй, що батько з сином не спілкується і не допомагає. На прийоми до лікаря сина водить позивач. Свідку відомо, що батько не спілкується із сином і в телефонному режимі. [PERSON] батька не згадує, на думку свідка, він його навіть не знає. Одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям та іншим сина забезпечує матір. Батько [PERSON] навіть аліменти не сплачує на його утримання. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини. Так, в пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13 березня 2019 року по справі №631/2406/15-ц. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками відносно малолітнього сина, про що до суду надано відповідний висновок органу опіки і піклування, суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає за доцільне застосувати до відповідача такий крайній захід впливу як позбавлення її батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав заявлені обґрунтовано та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved