Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із заявою про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що проявляється у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, пошкодженні її майна, перешкоджання користуватися майном, у зв`язку з чим 28.10.2023 вона зверталася до поліції. Цього ж дня відносно [PERSON] видано терміновий заборонний припис, який він порушив. Зважаючи на існування реальної загрози її здоров`ю та життю заявник просить видати відносно її чоловіка обмежувальний припис на строк шість місяців із забороною перебувати, наближатися та спілкуватися з нею у будь-який спосіб. Ухвалою суду від 03.11.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Зявник, представник заявника у судовому засіданні підтримали заяву та просили видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис. Заінтересована особа, його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви за відсутності доказів вчинення насильства в сім`ї, а також зважаючи на те, що у такий спосіб [PERSON] буде позбавленим можливості користуватися належним йому майном та майном придбаним в період шлюбу. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. [PERSON] є особою з інвалідністю І-ї групи, перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . 28.10.2023 поліцейськими Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області стосовно [PERSON] складено протоколи № 572884 та № 572864 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, а також порушення термінового заборонного припису, який 28.10.2023 було складено відносно [PERSON] строком на 10 діб із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Згідно із п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.ч. 3, 4 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до існуючих правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Беручи до уваги наведені обставини, суд дійшов висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства стосовно заявника, такі ризики є реальними та підтверджуються як поясненнями заявниці так і матеріалами справи, зокрема копіями протоколів від 28.10.2023, копією заборонного припису, який був порушений [PERSON] в день його видачі. Заявник зверталася за консультацією до практичного психолога з приводу рекомендацій для подолання наслідків спричиного їй психологічного насильства, факт цього звернення підтверджено протоколом від 02.11.2023. Суд, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, вважає достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , а тому наявні підстави для його видачі. Проте, заявником та її представником не доведено необхідність встановлення обмежень саме на максимальний строк. На даний час [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі більше 6 років, як зазначила заявник поведінка її чоловіка погіршилася впродовж останніх декількох місяців. З пояснень заявника та заінтересованої особи встановлено, що вони проживають у будинку придбаному під час шлюбу, в цьому будинку знаходяться речі [PERSON] . За таких обставин, достатнім для захисту інтересів заявника є видача обмежувального припису на 2 місяці. При цьому статтею 350-7 ЦПК України встановлено можливість продовження строку обмежувального припису. Не підлягає задоволенню вимога про обмеження спілкування, як така, що не відповідає п. 3 ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Outcome: partial