Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 209 929,92 грн.; стягнути відшкодування моральної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути відшкодування коштів на проведення дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] в розмірі 1\~800,00 грн.; стягнути судовий збір в розмірі 2\~617,30 грн. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 лютого 2021 року о 11 годині 30 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kengoo д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 26.02.2021 року по справі № 619/1001/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, копію постанови надаю суду. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] [INFO] . Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та володільцям було завдано матеріальні збитки. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Згідно висновку дослідження спеціаліста-автотоварознавця №16/02/2021Ч від 05 березня 2021 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, та встановлена ринкова вартість автомобілю на момент пошкодження 410 840,00 грн. Вартість автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , у пошкодженому стані складає 72 210,08 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування значення фізичного зносу складає 943 808,19 грн., копії зазначеного дослідження надаю суду. Згідно договору №16/02/2021Ч від 16.02.2021 року визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , доручено ФОП « [PERSON] », вартість послуг якої, відповідно до квитанції №2544700 від 16.02.2021 року склала 1\~800,00 грн. Отже майнова шкода завдана [PERSON] складає 338 629,92 грн. На підставі вказаних вище досліджень ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складений страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 128 700,00 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 23.06.2021 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку на ім`я останнього, копію якої надаю суду. Після отримання [PERSON] вказаної вище суми, на сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 209 929,92 грн. Також позивач вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, у [PERSON] змінилось уявлення про відносну безпечність керування автомобілем, оскільки він завжди виконує вимоги правил дорожнього руху та правомірно розраховує на їх виконання іншими учасниками дорожнього руху. Після ДТП йому стало важче керувати автомобілем, він став більше хвилюватись за дії інших учасників дорожнього руху, переслідує страх потрапити у дорожньо-транспортну пригоду, через що змінився його звичайній морально-психологічний стан, став більш дратівливим та скутим кермуючи автомобілем. Крім того позивач постійно хвилюється за свого сина [PERSON] , який був учасником ДТП та майже не довіряє йому керування автомобілем після зазначених подій. Зазначене впливає спілкування позивача з сином, йому стало складніше зберігати з ним нормальні стосунки. Також необхідність здійснення ремонту автомобілю, завдало для позивача додаткові незручності в його повсякденному житті та змінило його устрій, він вимушений витрачати додатковий час на організацію ремонту автомобіля, участь у судовому розгляді справи та отримання постанови суду, здійснення оцінки шкоди, завданої автомобілю. Необхідність здійснення витрат на ремонт автомобіля змушує позивача докладати зусилля до пошуку грошових коштів для його ремонту, оскільки добровільно відповідач завдану шкоду не відшкодовує. Позивач оцінює розмір моральної шкоди завданої йому відповідачем в сумі 50 000 гривень 00 копійок, які вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову, щодо стягнення з нього моральної шкоди просив стягнути на користь позивача суму в розмірі 2000 грн. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених\~ст.16 ЦК України\~способами. Згідно ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 04 лютого 2021 о 11 годині 30 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Kengoo д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 26.02.2021 року по справі № 619/1001/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, копію постанови надаю суду. Згідно з ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 6 цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що шкода, заподіяна потерпілому, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії цієї особи були неправомірними, знаходяться в причинному зв`язку із заподіянням шкоди, та встановлено вину зазначеної особи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] [INFO] . Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та володільцям було завдано матеріальні збитки. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Згідно висновку дослідження спеціаліста-автотоварознавця №16/02/2021Ч від 05 березня 2021 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, та встановлена ринкова вартість автомобілю на момент пошкодження 410 840,00 грн. Вартість автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , у пошкодженому стані складає 72 210,08 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування значення фізичного зносу складає 943 808,19 грн. Згідно договору №16/02/2021Ч від 16.02.2021 року визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] , доручено ФОП « [PERSON] », вартість послуг якої, відповідно до квитанції №2544700 від 16.02.2021 року склала 1\~800,00 грн. Отже майнова шкода завдана [PERSON] складає 338 629,92 грн. (із розрахунків ринкової вартості автомобіля - 410 840,00 грн. відняти вартість автомобіля в пошкодженому стані - 72 210,08 грн.) На підставі вказаних вище досліджень ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складений страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 128 700,00 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] [INFO] , що підтверджується випискою по картковому рахунку на ім`я останнього. Після отримання [PERSON] вказаної вище суми, на сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 209 929,92 грн. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважаю що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 209 929,92 грн., вже понесеними [PERSON] на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобілю. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно з ч. 1\~ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до вимог\~ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог\~ст. 22 ЦК України\~, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною 2\~ст. 1187 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст.\~1192\~ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в сумі 50 000 гривень 00 копійок. Згідно ч.2 ст.23\~ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23\~ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно зі статтею 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, наведених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичний особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в України, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. Зазначене узгоджується з висновком викладеним у поставові Верховного Суду від 10.02.2021 року по справі № 761/24143/19. Як вбачається з матеріалів справи, діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у стресовому стані, моральних, психічних переживаннях з приводу пошкодження автомобіля. Враховуючи дійсні обставини справи, характер і тривалість моральних страждань позивача, враховуючи принципи справедливості та розумності, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 2000 грн., в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial