Jurisdiction: civil
Date: 2023-10-30 00:00:00

05 червня 2023 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» зареєстровано 26 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07 серпня 2020 року. Згідно пункту 1.1. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до пункту 2 розділу IV «Джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання» вищевказаного Статуту, сплата встановлених загальним зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Як передбачено у пункті 2 розділу 5 цього Статуту «Права та обов`язки співвласників», співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Підпунктом 4 розділу І «Загальні положення» цього Статуту встановлено, що Об`єднання набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». У відповідності до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідач є власником житлового приміщення-квартири [ADDRESS] , а також власником нежитлового приміщення: офісних приміщень загальною площею 86,8 кв.м по [ADDRESS] (у будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім»), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 травня 2023 року. Відповідач не сплачує обов`язкові платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість зі спати внесків за період з березня 2022 року по травень 2023 року за житлові приміщення, а також за період з вересня 2020 року по травень 2023 року за нежитлові приміщення. Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» від 11 грудня 2017 року, оформленого Протоколом № 2 загальних зборів об`єднання від 11 грудня 2017 року, вирішено встановити розмір внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у будинку, а саме - для житлових приміщень 1,50 грн за 1 квадратний метр, а для нежитлових приміщень - 2,00 грн за 1 кв.м. Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» від 19 квітня 2021 року, оформленого Протоколом №8 загальних зборів об`єднання від 19 квітня 2021 року , вирішено затвердити з 01 травня 2021 року наступний розмір внесків та платежів: житлові приміщення - 3,00 грн за 1 квадратний метр, нежитлові приміщення: цоколь - 4,00 грн; 1 поверх - 5,00 грн; приміщення мезоніну - 1,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача становить: - зі сплати внесків на утримання житлового приміщення за період з березня 2022 року по травень 2023 року: 37,0 кв.м * 3,00 грн * 15 =1665, 00 грн; - зі сплати внесків на утримання нежитлових приміщень: за період з вересня 2020 року по квітень 2021 року: 86,8 кв.м *2,00 * 8 місяців = 1388,80 грн.; - за період з травня 2021 року по травень 2023 року: 86,8 кв.м *5,00 * 25= 10850,00 грн, разом 12388,80 грн. Усього заборгованість складає 13903,80 грн (16655,00 грн за житлові приміщення + 12388,80 грн за нежитлові приміщення). Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16805,28 грн, що складається з 1808,65 грн зі сплати внесків з житлового приміщення, з яких 1665,00 грн - основний борг зі сплати внесків на утримання будинку з житлових приміщень; 114,54 грн - інфляційне збільшення; 29,11 грн 3 % річних; 14996,63 грн зі сплати внесків з нежитлових приміщень, з яких 12388,80 грн основний борг зі сплати внесків на утримання будинку з нежитлових приміщень, 2183,64 грн інфляційне збільшення;\~424,19 грн 3% річних. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати внесків на утримання будинків у розмірі 16 805,28 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 07 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 13 червня 2023 року представником позивача усунуто недоліки. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у жодне судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 31 жовтня 2023 року прийнята відповідна ухвала. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 11 грудня 2017 року, оформленого Протоколом № 2 загальних зборів об`єднання від 11 грудня 2017 року, вирішено встановити розмір внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у будинку, а саме: для житлових приміщень 1,50 грн за 1 квадратний метр, а для нежитлових приміщень - 2,00 грн за 1 квадратний метр (а.с.5-9,60-64). 19 квітня 2021 року рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім» за місцезнаходженням: [ADDRESS] , оформленого Протоколом №8 загальних зборів об`єднання від 19 квітня 2021 року , вирішено затвердити з 01 травня 2021 року наступний розмір внесків та платежів: житлові приміщення - 3,00 грн за 1 квадратний метр, нежитлові приміщення: цоколь - 4,00 грн; 1 поверх - 5,00 грн; приміщення мезоніну -1,00 грн (а.с. 10-14, 55-59). Відповідно до Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та його\~архівної складової\~частини щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~29\~ травня\~2023\~року, [PERSON] є власником житлового приміщення: квартири [ADDRESS] , а також власником нежитлового приміщення: офісних приміщень загальною площею 86,8 кв.м по [ADDRESS] (у будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливий Дім») (а.с.15-16, 65-66). З копії листа Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 червня 2017 року № 399/01-21 вбачається, що за архівними даними станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 серпня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 21 серпня 2007 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 вересня 2008 року; право власності на магазин по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 вересня 2008 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 вересня 2008 року; право власності на офісне приміщення по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 11 серпня 2008 року реєстраційний номер 543, посвідченого приватним нотаріусом Чичила А.І., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 вересня 2008 року; (а.с.17, 67).Представником позивача зроблено розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних від заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку з житлового приміщення за період з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2023 року та від заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку з нежитлових приміщень за період з 01 жовтня 2020 року по 31 травня 2023 року (а.с.20-29, 69-78). У відповідності\~зі статтею\~15\~Цивільного кодексу\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до пунктів 5, 12 частини першої\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі\~статтею 5 вказаного Закону,\~до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом першим частини другої статті 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до частини п`ятої\~статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Частиною третьою статті 13 Конституції України\~передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до\~статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на власника квартири, незалежно від факту його реєстрації чи проживання його у житловому приміщенні. Так, у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц, від 25 червня 2020 року у справі № 520/16591/16-ц сформульовано правову позицію, про те, що факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно вимог пункту 10 частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,\~співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. У відповідності до частин першої-другої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом статей\~67-68,\~162 Житлового кодексу України,\~наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~статті 509 Цивільного кодексу України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у\~статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень\~статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що відповідач не сплачувала щомісячні внески, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Грошові зобов`язання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин. Позивачем зроблений розрахунок заборгованості, індексу інфляції та трьох процентів річних, що не спростований відповідачем. Розрахунок заборгованості, складений позивачем, є чітким, даних на його спростування матеріали справи не містять. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 16805,28 грн, що складається зі сплати внесків з житлового приміщення у розмірі 1808,65 грн, з яких 1665,00 грн - основний борг зі сплати внесків на утримання будинку з житлових приміщень; 114,54 грн - індекс інфляції; 29,11 грн три проценти річних; зі сплати внесків з нежитлових приміщень у розмірі 14996,63 грн, з яких 12388,80 грн основний борг зі сплати внесків на утримання будинку з нежитлових приміщень, 2183,64 грн індекс інфляції;\~424,19 грн три проценти річних. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем, не надано доказів сплати коштів, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. Враховуючи, що відповідачем не виконані обов`язки щодо сплати заборгованості, кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, тому суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 121 від 04 червня 2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2684,00 грн (а.с. 18). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 3, 11, 15, 23, 207, 217, 509, 526, 530, 614, 629, 815, 820, 821 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved