Jurisdiction: civil
Date: 2023-11-09 00:00:00

01 травня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Київський бронетанковий завод" про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення доган, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з 07 вересня 2020 року по 10 листопада 2022 він працював у ТОВ "Київський бронетанковий завод" на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки. За час роботи позивачу двічі було оголошено догану та в подальшому прийнято наказ про його звільнення із займаної посади. Позивач вважає оголошення йому догани та звільнення із посади незаконними, а тому просить суд скасувати накази про винесення догани та звільнення, поновити його на роботі фахівця з фінансово-економічної безпеки та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення. а саме - 10 листопада 2022 року по день поновлення на посаді. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/7055/23 між суддями від 02 травня 2023 року, матеріали позовної заяви передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично справу було передано судді 4 травня 2023 року. Ухвалою суду від 8 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 5 липня 2023 року. 9 червня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти заявлених позовних вимог, а також подано заяву про застосування позовної давності до вимог позивача. Судове засідання 5 липня 2023 року було відкладено на 8 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача. У судовому засіданні 8 серпня 2023 року представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, вказали, що накази про оголошення догани та звільнення позивача є незаконними та підлягають скасуванню. Зауважили, що на підприємстві відсутній наказ про покладення обов`язку на позивача щодо наповнення модулю «Висновки» Електронного паспорту безпеки, як то передбачено відповідним Положенням, посадова інструкція позивача також не містять такого обов`язку, а отже накладення на нього дисциплінарного стягнення за не наповнення такого модулю - є незаконним. Також вказали, що позивач не повинен був брати участь у проведенні перевірок, оскільки у його посадовій інструкції відсутні такі прямі обов`язки, а покладання на нього додаткових обов`язків можливе лише за його згодою, якої він не давав. Стосовно проведення інвентаризації вказали, що його було призначено головою 3 інвентаризаційної комісії, інвентаризація мала початись 14 жовтня 2022 року. У період з 3 по 7 жовтня 2022 року він інформував керівництво щодо перебігу інвентаризації, робочі виходи він не здійснював, бо не були готові інформаційні відомості, до моменту оголошення йому догани не був затверджений план проведення інвентаризації. Перша перевірка мала початись 14 жовтня 2022 року, а 7 жовтня 2022 року позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, за не здійснення інвентаризації. Щодо 2 наказу про оголошення догани від 10 листопада 2022 року зазначили, що позивача знову було притягнуто до відповідальності за невиконання наказу про проведення щорічної інвентаризації, тобто за невиконання тих обов`язків, за які вже було оголошено догану 7 жовтня 2022 року. При цьому у позивача не відбирали жодних пояснень, не проводили службову перевірку. Крім того, 10 листопада 2022 року позивача було звільнено із займаної посади, тобто у той же день, коли було оголошено догану, тобто до позивача було застосованого два види дисциплінарних стягнень одночасно, що суперечить приписам КЗпП України. Відповідачем не було констатовано вчинення позивачем 3-го дисциплінарного проступку. Також просили суд звернути увагу на те, що накази про оголошення догани не містять відомостей про те, які конкретно службові обов`язки були невиконані позивачем та не містять посилання на пункт посадової інструкції, а зазначена лише загальна фраза щодо порушення службових обов`язків. Крім того, позивач вказав, що до 24 лютого 2022 року він здійснював написання висновків при перевірці контрагентів, проте після 24 лютого 2022 року наповнення модулю було відмінено відповідним наказом Концерну. Вказав, що він продовжував проводити перевірки договорів, та якщо у нього були певні сумніви щодо таких договорів, він складав акти. Про наявність першої догани від 7 жовтня 2022 року дізнався 8 листопада 2022 року і не знав за що конкретно йому було оголошено першу догану. Всю інформацію дізнався лише десь у січні/лютому 2023 року, коли отримав від відповідача усі документи. Також наголосив на тому, що щорічна інвентаризація мала розпочатись 14 жовтня 2022 року, щотижня збирались інвентаризаційні комісії на наради, на які він ходив, проте не на всі. Вказав, що до 7 жовтня 2022 року у наказі про проведення суцільної інвентаризації не було визначено для нього як голови 3 інвентаризаційної комісії, жодних дій. Також зазначив, що з наказом про оголошення 2 догани та про звільнення він ознайомився 10 листопада 2022 року. Просив скасувати накази про оголошення йому доган, про звільнення, поновити його на посаді та стягнути кошти за час вимушеного прогулу. Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог, вказали, що листом ДК «Укроборонпром» від 16 вересня 2022 року було рекомендовано відновлення використання платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема модулю «Висновки», керівником позивача було на такому листі повідомлено позивача про необхідність виконання вказівок. При цьому, позивач написав пояснення, що замовлення не надходили, тому він не складав висновків та не наповнював модуль. В той же час, у судовому засіданні позивач зазначив що надходжень замовлень було надто багато, та у нього не було стільки часу, щоб витрачати його на заповнення модулю. Також зазначили, що відповідно до наказу від 9 вересня 2022 року було призначено службову перевірку та створено комісію з числа працівників підприємства, куди було включено також позивача. Вказана перевірка була призначена у зв`язку із виявленням факту нестачі військового майна при проведенні інвентаризації. Позивачу було доручено відібрання пояснень від начальників цехів № 2, 3, 6, 12 та 14, проте позивач свого обов`язку не виконав та опитування було здійснено іншими працівниками. Також зазначили, що дійсно 1 етап інвентаризації починався 14 жовтня 2022 року, проте до цього часу необхідно було вчиняти певні дії, щоб встановити чи існують якісь проблеми для повноцінного проведення інвентаризації. 5 жовтня 2022 року на засіданні комісії позивач доповів про те, що на цей час нічого не може повідомити, оскільки інвентаризацією не займався. За не виконання цих своїх службових обов`язків позивач був притягнути до дисциплінарної відповідальності та йому було оголошено догану 7 жовтня 2022 року. Крім того, 10 листопада 2022 року позивачу знову було оголошено догану, оскільки він не виконував свої службові обов`язки щодо проведення щорічної інвентаризації. Зокрема у службовій записці голови центральної інвентаризаційної комісії [PERSON] від 1 листопада 2023 року було зазначено, що за останні три тижні позивач не здійснив особисто та не організував вихід на визначені об`єкти, а щотижневі звіти не містять відомостей про конкретний результат, а лише містять перелік причини, які заважають йому проводити інвентаризацію. Поряд з цим, інші інвентаризаційні комісії працюють та показують результат. Пояснення позивач з приводу вказаного не надав, про що був складений відповідний акт. Проводилась службова перевірка з даного приводу, були відібрані пояснення у членів інвентаризаційної комісії № 3, головою якої був позивач та було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголосити йому догану, про що 10 листопада 2022 року було видано відповідний наказ. Крім того, у зв`язку із систематичним невиконанням службових обов`язків позивачем, враховуючи те, що протягом року його двічі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, за результатами проведеної службової перевірки було рекомендовано звільнити позивача із займаної посади. Зауважили, що накази про оголошення догани та про звільнення відповідають приписам трудового законодавства, відповідачем було дотримано процедури при винесенні таких наказів, а тому вони є законними, обґрунтованими та відсутні підстави для їх скасування. Крім того, просили суд застосувати до позовних вимог позовну давність, оскільки звільнений позивач був 10 листопада 2022 року, про що йому було відомо в цей же день, а з позовом до суду він звернувся лише у травні 2023 року, тобто з порушенням строків для звернення із таким позовом до суду, визначений нормами КЗпП України, а позовна заява не містить обґрунтування поважності причини пропуску такого строку та клопотання про його поновлення. У розгляді справи було оголошено перерву до 29 вересня 2023 року. Судове засідання 29 вересня 2023 року було відкладено на 9 листопада 2023 року у зв`язку з неявкою представників відповідача та подання ними відповідного клопотання про відкладення розгляду справи. У судове засідання 9 листопада 2023 року з`явились представники сторін та підтримали свої доводи та заперечення, викладені у письмових заявах по суті. Крім того, представники відповідача просили суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення, в яких вони ще більш детально виклали хронологію подій притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представників відповідача, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] у період з 7 вересня 2020 року по 10 листопада 2022 року працював у ТОВ «Київський бронетанковий завод», який входить до Державного концерну «Укроборонпром» на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки 1 категорії служби безпеки. Відповідно до посадової інструкції № 36-2 фахівця з фінансово-економічної безпеки, з якою позивач [PERSON] ознайомлений 17 лютого 2021 року, на фахівця покладаються такі завдання: забезпечення у взаємодії з іншими структурними підрозділами Служби безпеки Підприємства прибуткового, стабільного та безпечного функціонування Підприємства шляхом створення сприятливих умов для економічного розвитку Підприємства через попередження, виявлення і усунення різнопланових загроз і негативного впливу на, фінансово-економічний стан Підприємства; - виявлення чинників, які можуть зашкодити якісному та вчасному виконанню Підприємством своїх зобов`язань, особливо - державного оборонного замовлення та оборонних закупівель. Фахівець зобов`язаний забезпечувати попередження, виявлення і усунення чинників, які можуть зашкодити якісному та вчасному виконанню Підприємством своїх зобов`язань, особливо - державного оборонного замовлення, доведення їх керівництву для вжиття відповідних заходів; - запобігання в межах повноважень укладанню Підприємством незаконних, невигідних або ризикових договорів; - попередження, виявлення і припинення порушень та зловживань під час планування, організації та здійснення закупівельної діяльності; - попередження, виявлення і усунення недоліків і порушень в організації обліку, використання, підтримання чинності і збереження об`єктів права інтелектуальної власності, доведення інформації про такі недоліки і порушення керівництву Підприємства для вжиття заходів відповідальними за цей напрямок діяльності особами. Фахівець зобов`язаний здійснювати: пошук та своєчасний аналіз матеріалів відкритих джерел інформації та службового листування щодо дій потенційних конкурентів, спрямованих на усунення Підприємства з ринку озброєння і військової техніки чи ринку іншої продукції; - перевірку репутації потенційного контрагента перед укладанням з ним договору, недопущення укладання правочину з недобросовісним контрагентом; - моніторинг платежів Підприємства контрагентам на предмет дотримання встановленого порядку їхнього погодження та відповідності умовам договорів; - вивчення своєчасності, ефективності та доцільності заходів, які вживаються відповідальними особами Підприємства у зв`язку з невиконанням контрагентами зобов`язань за договором; - виявлення недоброчесних намірів конкурентів, окремих осіб чи організацій стосовно економічного і наукового потенціалу Підприємства та вжиття заходів з перешкоджання їхньої реалізації; - формування і ведення інформаційних масивів даних про суб`єктів господарювання, які вивчалися Підприємством; - верифікацію достовірності даних, зазначених у матеріалах на списання, відчуження або передачу в оренду активів Підприємства, а також актів виконаних робіт або послуг для Підприємства (документів аналогічного змісту); - постійний аналіз стану забезпечення охорони та збереження озброєння, боєприпасів і товарно-матеріальних цінностей на Підприємстві, надання пропозицій щодо його покращення. Фахівець зобов`язаний брати участь: - у межах повноважень, в процедурах вхідного контролю для запобігання здійсненню безтоварних операцій, попередження завдання збитків внаслідок постачання неякісних (або контрафактних, невідомого походження) деталей для комплектування, запасних частин, обладнання та матеріалів; - виконувати обов`язки, пов`язані з дотриманням вимог антикорупційної програми - комплексу правил, стандартів і процедур щодо виявлення, протидії та запобігання корупції у господарській діяльності підприємства та створювати в колективі атмосферу нетерпимості до можливих проявів корупції, сприяння викриття підготовки та вчинення корупційних правопорушень, неухильно додержуватись загальновизнаних етичних норм поведінки , бути ввічливими у стосунках з громадянами керівниками, колегами і підлеглими: - не вчиняти та не брати участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з господарською діяльністю підприємства; - утримуватися від поведінки, яка може бути розціненою як готовність вчинити корупційне правопорушення, пов`язане з діяльністю підприємства. Наказом від 2 вересня 2022 року № 255-ВР призначено проведення суцільної інвентаризації активів і зобов`язань ТОВ «КБТЗ» станом на 1 жовтня 2022 року. Відповідно до пункту 7 наказу було наказано головам і членам інвентаризаційних комісій в присутності матеріально-відповідальних осіб суцільною інвентаризацією станом на 1 жовтня 2022 року охопити всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, в тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервацій, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану (а.с. 37-38, т.1). Згідно із додатком 1 до наказу № 255-ВР був затверджений графік роботи робочих інвентаризаційних комісій, зокрема перша дія інвентаризаційної комісії № 3 - склад ГП - термін проведення до 14 жовтня 2022 року (а.с. 246, т.1). Відповідно до додатку 2 до наказу № 255-ВР було затверджено склад інвентаризаційних комісій та, зокрема головою інвентаризаційної комісії № 3 було призначено [PERSON] . З вказаними документами позивач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у відповідній таблиці (а.с. 248 т.1) 9 вересня 2022 року наказом в.о. директора товариства на підставі службової записки в.о. директора ТОВ «КБТЗ» від 9 вересня 2022 року № с1355 щодо виявлення факту нестачі майна, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди та осіб, з вини яких нанесено матеріальних збитків підприємству, призначено службову перевірку та створено комісію з числа працівників підприємства в тому числі [PERSON] . Зазначено, що службову перевірку необхідно провести у строк до 20 вересня 2022 року. Відповідно до затвердженої програми-плану проведення службової перевірки на [PERSON] у строк до 15 вересня 2022 року було покладено обов`язок відібрання пояснень у начальників цехів № 2, 3, 6, 12 та 14 (а.с. 239-241, т.1) Наказом від 7 жовтня 2022 року № 890К [PERSON] (таб № 6322) оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків. Підстава: службова записка начальника служби безпеки, акти про відмову від письмового пояснення [PERSON] (а.с. 15, т.1). Із вказаним наказом позивач ознайомився 8 листопада 2022 року що підтверджується його підписом на відповідному наказі (а.с. 232, т.1) Відповідно до службової записки від 7 жовтня 2023 року щодо неналежного виконання функціональних обов`язків, яка складена начальником служби безпеки ТОВ «Київський бронетанковий завод» [PERSON] , [PERSON] в категоричній формі відмовився відновити використання платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема модулю «Висновки» та до теперішнього часу жодного висновку у ньому не склав. 30.09.2022 на вимогу заступника директора підприємства з безпеки надати письмові пояснення щодо причин невиконання вказівок керівництва та відмови у відновленні роботи платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема, модулю «Висновки» під час здійснення закупівельної діяльності, [PERSON] вказав що ніяких пояснень він надавати не повинен, і виконувати зазначену роботу він не буде. Лише 03.10.2022 [PERSON] склав службову записку, у якій причиною відмови складання Електронного паспорту безпеки вказав "повідомляю, що висновки для ЕПБ не пишуться у зв`язку з відсутністю замовлень". При цьому за даними автоматизованої системи управління виробництвом «ІТ - Ентерпрайс» ТОВ «КБТЗ» [PERSON] щоденно опрацьовує рахунки та договори, погоджуючи їх. 06.10.2022 [PERSON] на повторну вимогу заступника директора ТОВ «КБТЗ» з безпеки, вдруге, відмовився надати пояснення з зазначених питань. Проте у подальшому склав письмові пояснення, де причиною не складання електронного паспорту безпеки, за результатами перевірки контрагентів, вказав зупинення дії Порядку закупівель на час воєнного стану. Крім того, 9 вересня 2022 року наказом в.о. директора ТОВ «КБТЗ»№ 273-ВР призначено службову перевірку щодо наявності матеріальних цінностей, які здані на склад ВЗОТ та підлягають поверненню згідно умов Державних контрактів від 16 травня 2022 року. З цією метою утворено комісію із числа працівників Підприємства, до складу якої включено фахівця з фінансово-економічної безпеки [PERSON] . Згідно погодженого плану-анкети перевірки заступником директора Підприємства з безпеки та начальником служби безпеки особисто [PERSON] було надано вказівку опитати окремих начальників цехів Підприємства, однак останній, достовірно знаючи про стислі строки проведення службової перевірки, відмовився виконувати дану вказівку, зазначивши, що «вона не стосується прямих службових обов`язків». Як наслідок виконання усього обсягу запланованих перевірочних дій, було доручено іншому працівнику підрозділу безпеки Підприємства. Крім цього, 02.09.2022 наказом в.о. директора ТОВ «КБТ3» № 255-ВР з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку фінансової звітності призначено суцільну інвентаризацію активів і зобов`язань ТОВ «КБТ3» станом на 01.10.2022 року. Для організації та проведення інвентаризації наказом призначено центральну та інвентаризаційні комісії № 1, № 2, № 3 та № 4. Головою інвентаризаційної комісії № 3 було призначено [PERSON] 09.09.2022 до начальника служби безпеки з письмовою службовою запискою звернувся [PERSON] , в якій пропонував ініціювати встановленим порядком внесення відповідних змін до зазначеного наказу в частині виключення його особисто та інших працівників служби безпеки ТОВ «КБТЗ» зі складу робочих інвентаризаційних комісій та заміни їх компетентними працівниками. Причиною внесення змін в наказ [PERSON] вказав безпідставність призначення його та інших працівників служби безпеки ТОВ «КБТ3» до складу робочих інвентаризаційних комісій, а також «непорозумінням», причиною якого стало, на його думку, недостатнє володіння особою, яка готувала проект Наказу від 02.09.2022 року N? 255-ВР вимогами Положення «Про інвентаризацію активів та зобов`язань» та іншими нормативними документами з питань організації та функціонування системи безпеки на підприємствах Державного концерну «Укроборонпром» та ТОВ «КБТЗ». В усній бесіді [PERSON] бажання приймати участь в організації та проведенні подальшої інвентаризації ТОВ «КБТЗ» не підтвердив. Таким чином, у вказаній службовій записці було зазначено що встановлено: умисне невиконання фахівцем з фінансово-економічної безпеки 1 категорії служби безпеки ТОВ «КБТЗ» [PERSON] своїх функціональних обов`язків, вимог Положення про службу безпеки ТОВ «КБТЗ» та вимог листа Концерну № UOP 4.-5787 від 16.09.2022 «Щодо ефективності діяльності підрозділів безпеки підприємств Концерну в умовах дії правового режиму воєнного стану», в частині відновлення використання платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема модулю «Висновки»; - умисне невиконання фахівцем з фінансово-економічної безпеки 1 категорії служби безпеки ТОВ «КБТЗ» [PERSON] своїх функціональних обов`язків, вимог Положення про службу безпеки ТОВ «КБТ3», вказівок безпосереднього керівника - начальника служби безпеки, а також заступника директора з безпеки Підприємства при проведенні службової перевірки, призначеної наказом в.о. директора ТОВ «КБТЗ» № 273-ВР від 09.09.2022; - умисне невиконання фахівцем з фінансово-економічної безпеки І категорії служби безпеки ТОВ «КБТЗ» [PERSON] своїх функціональних обов`язків, вимог Положення про службу безпеки ТОВ «КБТ3» та наказу директора ТОВ «Київський бронетанковий завод» № 255-ВР від 02.09.2022 щодо суцільної інвентаризацію активів і зобов`язань ТОВ «КБТ3». Відповідно до долучених до позовної заяви актів про відмову працівника підприємства від письмових пояснень, 30 вересня 2022 року та 6 жовтня 2022 року у [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо причин невиконання вказівок керівництва та відмови у відновленні роботи платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема модулю «Висновки» під час здійснення закупівельної діяльності, на що [PERSON] у категоричній формі відмовився надавати письмові пояснення з цього приводу. Вказані акти про відмову підписані заступником директора товариства, начальником служби безпеки товариства та в.о. начальника управління ОРП та СП товариства (а.с. 19-20, т.1). Також 10 листопада 2022 року наказом № 1012К [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків. Підстава: службова записка головного інженера, висновок службової перевірки, акт про відмову від письмового пояснення [PERSON] (а.с. 39, т.1). Відповідно до службової записки голови центральної інвентаризаційної комісії ТОВ «КБТЗ» [PERSON] від 1 листопада 2022 року в.о. директору товариства було повідомлено про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання вимог наказу № 255-ВР від 2 вересня 2022 року та фактично не виконує обов`язки голови робочої інвентаризаційної комісії № 3. За три останніх тижні [PERSON] не здійснив особисто та не організував вихід на визначені об`єкти інвентаризації членів очолюваної ним інвентаризаційної комісії. Щотижневі звіти [PERSON] про начебто «виконану» за результатами інвентаризації роботу містять не відомості про конкретний результат, а лише перелік причин, які йому в цьому завадили. Крім цього, [PERSON] письмово ініціював внесення відповідних змін від 02.09.2022 року N? 255-ВР «Про проведення щорічної інвентаризації у 2022 році» у частині виключення його особисто та інших працівників служби безпеки Підприємства зі складу робочих інвентаризаційних комісій. Також у вказаній службовій записці було запропоновано притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та вирішити питання його відповідності займаній посаді (а.с. 40, т.1). Згідно із висновком службової перевірки від 7 листопада 2022 року на виконання доручення в.о. директора товариства проведено службову перевірку по факту неналежного виконання своїх посадових обов`язків фахівцем з фінансово-економічної безпеки [PERSON] . За результатами службової перевірки встановлено, що з метою з`ясування порядку організації роботи інвентаризаційної комісії № 3 та обсягу проведеної інвентаризації, було отримано пояснення від працівників підприємства, які входять до складу цієї комісії. З отриманих пояснень членів інвентаризаційної комісії № 3 [PERSON] [PERSON] [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] , будучи головою інвентаризаційної комісії, жодних завдань та вказівок необхідних для проведення інвентаризації членам комісії не давав. Також згідно з протоколами центральної інвентаризаційної комісії від 04.10.2022. 21.10.2022, 28.10.2022 та службової записки голови центральної інвентаризаційної комісії [PERSON] від 01.11.2022 голова інвентаризаційної комісії № 3 [PERSON] своїх обов`язків згідно наказу в.о. директора ТОВ «КБТЗ» № 255 віл 02.09.2022 не виконував. у зв`язку з викладеним, є всі підстави констатувати, що інвентаризаційна комісія № 3 не розпочала роботу з інвентаризації майна через небажання [PERSON] виконувати свої посадові обов`язки. Внаслідок своєї бездіяльності [PERSON] не виконав наказ від 2 вересня 2022 року № 255-ВР. Поряд з цим інвентаризаційні комісії № 1, 2 та 4 проводять інвентаризацію майна підприємства згідно наказу N? 255-ВР від 02.09.2022р. «Про проведення щорічної інвентаризації», та графіку. Відповідно до наказу виконуючого обов`язки директора ТОВ «КБТ3» № 890К від 07.10.2022 року фахівець з фінансово-економічної безпеки [PERSON] , був притягнути до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків. Враховуючи зазначене, було запропоновано: за невиконання фахівцем з фінансово-економічної безпеки [PERSON] наказу № 255-ВР від 02.09.2022р. «Про проведення щорічної інвентаризації», притягнути його до дисциплінарної відповідальності та оголосити [PERSON] догану та оскільки до [PERSON] протягом року вже було застосовано дисциплінарне стягнення запропоновано вирішити питання про звільнення [PERSON] з роботи згідно з пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 41-42, т.1). Наказом в.о директора ТОВ «КБТЗ» від 10 листопада 2022 року № 1013К [PERSON] звільнено з посади фахівця з фінансово-економічної безпеки 1 категорії служби безпеки за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором, пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП. Підстава: висновок службової перевірки (а.с. 43, т.1). Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України). Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 04 серпня 2022 року в справі № 201/12566/19, від 22 липня 2020 року в справі № 554/9493/17, від 24 січня 2022 року в справі 343/1678/19 та інших. Відповідно до статті 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Як вбачається з текстів оскаржуваних наказів відповідача від 7 жовтня 2022 року та від 10 листопада 2022 року про накладення на позивача [PERSON] дисциплінарного стягнення, такі накази не відповідають вимогам трудового законодавства, оскільки не містить чіткого формулювання суті та обставин порушення позивачем трудових (службових) обов`язків, відомостей про те, коли вони мали місце, будь-якої інформації про конкретні винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, в тому числі посилання на те, які конкретно обов`язки, передбачені посадовою інструкцією позивача, ним виконані не були. Саме посилання в наказах на службові записки, висновок службової перевірки та акти про відмову від пояснень позивача не є достатніми для притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки саме на їх підставі роботодавець мав викласти у наказі обставини проступку та інформацію про конкретні винні дії позивача. При цьому, суд зазначає, що до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом від 7 жовтня 2022 року, службова перевірка не проводилась, підставою притягнення його до відповідальності була лише службова записка начальник служби безпеки. Поряд з цим, у вказані записці не зазначено, які конкретно посадові обов`язки (пункти) посадової інструкції були порушені позивачем в частині не наповнення модулю «Висновки» Електронного паспорту безпеки, з урахуванням того, що відповідно до пункту 4.1. порядку роботи з модулем «Висновки», який є додатком № 3 до Положення про інформаційно-аналітичну платформу «Електронний паспорт безпеки» ДК «Укроборонпром», затвердженого наказом ДК «Укроборонпром» № 235 від 10 червня 2020 року, встановлено, що на підприємстві визначаються 2 працівника (основний та додатковий), відповідальні за роботу в модулі «Висновки». Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів існування на підприємстві наказу, розпорядження, тощо, з яким ознайомлений позивач, про те, що саме він є однією із тих 2 осіб (основний чи додатковий), на якого покладено обов`язок бути відповідальним за роботу в модулі «Висновки». Доводи представників відповідача про те, що пунктом 1.5 його посадової інструкції передбачено такий обов`язок, суд відхиляє, адже вказаний пункт містить загальні посилання, що фахівець з фінансово-економічної безпеки здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства та інших перелічених у цьому пункті актів, та не містить конкретного зобов`язання щодо, зокрема модулю «Висновки». Також суд відхиляє доводи представників відповідачів про те, що такий обов`язок був покладений на позивача резолюцією начальника служби безпеки товариства, яка міститься на відповідному листі ДК «Укроборонпром» від 16 вересня 2022 року, оскільки такий лист містить інформацію щодо ефективності діяльності підрозділів безпеки підприємства Концерну в умовах дії правового режиму воєнного стану та серед іншого містить інформацію про необхідність відновлення використання платформи Електронного паспорту безпеки, зокрема модулю «Висновки», оскільки зазначення на такому листі « [PERSON] до виконання» не містить конкретної вказівки, що саме з цього листа має виконувати позивач, та не може підміняти собою локальний акт, яким визначались би відповідальні особи за наповнення модуля, з урахуванням вказаного вище порядку. Крім того, судом встановлено, що службова записка начальника служби безпеки товариства була складена 7 жовтня 2022 року, а пояснення у позивача відбирались 30 вересня та 6 жовтня 2022 року, тобто до складання такої службової записки, яка стала підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відомостей про те, що позивач був ознайомлений із цією службовою запискою, матеріали справи не містять та представниками відповідача суду до відзиву та письмових пояснень надано не було. При цьому суд також враховує, що у службовій записці від 7 жовтня 2022 року зазначено про невиконання позивачем посадових обов`язків, зокрема щодо наповнення модуля «Висновки», виконання наказу від 9 вересня 2022 року про проведення службової перевірки, а також від 2 вересня 2022 року про проведення суцільної інвентаризації активів та зобов`язань товариства, в той час як акти про відмову від пояснень від 30 вересня та від 6 жовтня 2022 року, які зазначені як підстава для застосування дисциплінарного стягнення до позивача, містять лише інформацію про те, що позивачу було запропоновано надати пояснення лише щодо наповнення модулю «Висновки» Електронного паспорту безпеки, від надання яких від двічі відмовився. Поряд з цим, до матеріалів справи (відзиву, пояснень) представниками відповідача не надано доказів того, що позивачу пропонувалось надати письмові пояснення щодо невиконання наказу від 9 вересня 2022 року про проведення службової перевірки та від 2 вересня 2022 року про проведення інвентаризації. Отже, судом встановлено, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наказом від 7 жовтня 2022 року відповідачем було порушено встановлений порядок притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, а сам наказ не відповідає вимогам трудового законодавства. Також суд враховує, що із самим наказом від 7 жовтня 2022 року про оголошення позивачу догани, [PERSON] був ознайомлений лише через місяць 8 листопада 2022 року. Вказане підтверджується підписом позивача на такому наказі та не заперечувалось і не спростовувалось представниками відповідача. Стосовно наказу про оголошення позивачу догани від 10 листопада 2022 року, суд зазначає, що як зазначалось, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності була службова записка голови центральної інвентаризаційної комісії ТОВ «КБТЗ» [PERSON] від 1 листопада 2022 року та висновок службової перевірки від 7 листопада 2022 року. Вказаний висновок містить посилання на пункти посадової інструкції позивача, зокрема 1.6, а також на пункт 4, що стосується відповідальності позивача. При цьому, у вказаному висновку зазначено, що під час перевірки було встановлено, що інвентаризаційна комісія № 3 не почала роботу з інвентаризації через небажання [PERSON] виконувати свої посадові обов`язки. Поряд з цим, такий висновок службової перевірки містить узагальнені фрази щодо невиконання позивачем посадових обов`язків та не місить знову ж таки конкретики, а саме: в який строк інвентаризаційна комісія № 3 мала розпочати інвентаризацію, які конкретно завдання у строк до 1-7 листопада 2022 року (дата службової записки та службової перевірки) не були виконані, з урахуванням затвердженого графіку та кінцевої дати інвентаризації 30 листопада 2022 року, чи враховувались, чи ні і чому службові записки [PERSON] , які долучались до матеріалів справи, стосовно порядку та можливості проведення інвентаризації. Крім того, суд зазначає, що відповідно до наказу від 1 листопада 2022 року № 386-ВР було призначено службову перевірку та створено комісію з числа працівників для встановлення причин та обставин невиконання головою інвентаризаційної комісії № 3 [PERSON] своїх посадових обов`язків. До складу комісії входили: заступник директора з комерційних питань [PERSON] , начальник відділу організації праці та заробітної плати Макогон М, та в.о. начальника управління по роботі з персоналом та соціальних питань Сліпченко Я. Пунктом 2 наказу було визначено затвердити програму-план службової перевірки та пунктом 3 - в строк до 8 листопада 2022 року провести службову перевірку. При цьому, відповідачами до матеріалів справи не долучалась затверджена програма-план службової перевірки, а сам висновок службової перевірки підписаний лише головою комісії [PERSON] , підписи інших членів комісії - відсутні. Додатками до такого висновку службової перевірки, крім наказу про призначення інвентаризації та посадової інструкції, були копія наказу про оголошення позивачу догани від 7 жовтня 2022 року та пояснення трьох членів інвентаризаційної комісії, в той час як в тексті самого висновку є посилання на пояснення 4 членів інвентаризаційної комісії № 3 та протоколи центральної інвентаризаційної комісіє від 4, 21 та 28 жовтня 2022 року. Також, суд враховує, що 7 листопада 2022 року начальником служби безпеки, в.о начальника управління ОРП та СП товариства, а також фахівцем управління ОРП та СП товариства складено та підписано акт про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень щодо невиконання обов`язків голови інвентаризаційної комісії № 3, в якому зазначено, що [PERSON] отримав 2 листопада 2022 року службову записку голови центральної інвентаризаційної комісії, проте пояснення не надав, аргументуючи це тим, що строк подання пояснень спливає 8 листопада 2022 року. Інших актів про відмову від надання пояснень матеріали справи не містять. Як вбачається із тексту наказу про оголошення позивачу догани від 10 листопада 2022 року, він також не відповідає вимогам трудового законодавства та не містить чіткого формулювання суті та обставин порушення позивачем трудових (службових) обов`язків, відомостей про те, коли вони мали місце, будь-якої інформації про конкретні винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків. Крім того, в матеріалах справи відсутні достатні дані про винні дії позивача щодо неналежного виконання службових обов`язків, враховуючи всі вище встановлені обставини, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності й оголошення догани, оскільки надані позивачем докази відповідачем не спростовано. З огляду на зазначене, вимоги позивача про скасування наказів про оголошення йому догани від 7 жовтня та від 10 листопада 2022 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно наказу від 10 листопада 2022 року про звільнення позивача із займаної посади, суд зазначає, що підставою для звільнення позивача був висновок службової перевірка (номер та дата відсутні). При цьому у наказі зазначено, що оскільки наказом від 7 жовтня 2022 року № 890К та наказом від 10 листопада 2022 року № 1012К до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани на неналежне виконання посадових обов`язків було вирішено звільнити позивача із займаної посади. Поряд з цим, судом встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яка оголошена 10 листопада 2022 року, був в тому числі висновок службової перевірки (без дати та номера), однак враховуючи те, що в матеріалах справи наявний лише один висновок службової перевірки, а саме від 7 листопада 2022 року, та представниками відповідача не зазначалось про те, що існував інший висновок службової перевірки, суд дійшов висновку, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ від 10 листопада 2022 року) та дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача із займаної посади (наказ від 10 листопада 2022 року) був один і той саме висновок службової перевірки. З вказаного вбачається, що до позивача було застосовано одночасно два дисциплінарних стягнення (догана та звільнення) за один й той же дисциплінарний проступок (одна й таж подія). При цьому, прийняття відповідачем наказу про звільнення позивача від 10 листопада 2022 року не було зумовлено вчинення ним третього дисциплінарного проступку, за наявності якого, у сукупності із першими двома дисциплінарними стягненнями (догани), позивача було звільнено із займаної посади за систематичне невиконання службових обов`язків (пункт 3 частини першої статті 40 КЗпП України). Відповідно до частини другої статті 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. and Others v. Bulgaria", заява № 1365/07, § 39), "Олександр Волков проти Укра Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "Кантоні проти Франції" ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, § 65)). У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно підкреслює цінність та важливість дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися правова визначеність та повага до суду. В той же час "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справах "Белеш та інші проти Чеської Республіки" (Beles and Others v. the Czech Republic, заява № 47273/99, § 50-51, 69); "Волчі проти Франції" (Walchliv.France, заява № 35787/03, § 29). Отже, наказ відповідача від 10 листопада 2022 року № 1013К про звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України прийнятий з порушенням норм трудового законодавства, а тому вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки суд вважає, що оспорюваний наказ про звільнення позивача із займаної посади є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно підлягає до задоволення і вимога позивача щодо зобов`язання відповідача поновити його на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки товариства. Щодо вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до положень статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Аналіз положень КЗпП України дозволяє окреслити випадки, в яких може мати місце вимушений прогул, а саме у разі: незаконного звільнення працівника; незаконного переведення працівника на іншу роботу; затримки видачі трудової книжки з вини власника чи уповноваженого ним органу; затримки виконання рішення про поновлення на роботі; необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу; несвоєчасного укладення трудового договору; унаслідок неправильного формулювання причин звільнення у трудовій книжці, що перешкоджало подальшому працевлаштуванню працівника. Вказані висновки свідчать про те, що вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором. Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю. Судом встановлено, що позивач дійсно перебував у вимушеному прогулі з вини роботодавця, адже оспорюваний, зокрема наказ про звільнення, визнаний судом протиправним. Згідно пункту 1 розділу 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 2 розділу 2 вказаного вище Порядку, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. З довідки про доходи [PERSON] від 23 грудня 2022 року, наданої відповідачем, вбачається, що за 2 місяці, які передували події звільнення позивача, а саме: вересень, жовтень 2022 року, позивач, отримав 35762,11 грн, а середньоденна заробітна плата позивача становила 941,11 грн. Судом встановлено, що позивач був звільнений із займаної посади 10 листопада 2022 року, отже період, за який нараховується заробітна плата за час вимушеного прогулу становить 261 день (з 11 листопада 2022 року по 10 листопада 2023 року), а розмір заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 245629,71 грн (941,11 грн *261 день = 245629,71 грн). Стосовно заяви представників відповідача про застосування до вимог позивача позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Згідно із статтею 234 Кодексу у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Судом встановлено, що позивач був звільнений із займаної посади 10 листопада 2022 року, та з вказаним наказом був ознайомлений 10 листопада 2022 року, що підтверджується відповідним записом на копії наказу (а.с. 12, т.2). Із вказаним позовом до суду позивач звернувся 28 квітня 2023 року, що підтверджується відбитком штампу на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла до суду (а.с. 199). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв на час звільнення [PERSON] з роботи (10 листопада 2022 року) та звернення ним до суду з цим позовом (у квітні 2023 року). Згідно із Законом України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» КЗпП доповнено главою XIX, згідно якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, вказаною нормою права встановлено, що строки, визначені статтею 233 КЗпП України на час дії карантину продовжуються автоматично, а, відповідно, особа яка звертається до суду поза межами вказаних строків у період карантину не повинна звертатися до суду з відповідним клопотанням про поновлення їй такого строку. Отже, звернувшись до суду з даним позовом 28 квітня 2023 року - під час дії карантину, позивач не пропустив строк звернення із позовом до суду, оскільки вказаний строк продовжується на строк дії карантину. Суд відхиляє посилання представників відповідача на Закон України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), оскільки вказаним законом було внесені зміни виключно у процесуальні кодекси: ЦПК, ГПК, КАС про що зазначено безпосередньо у преамбулі такого закону: «З метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) Верховна Рада України постановляє…» Зміни до Кодексу законів про працю України, який не є процесуальним кодексом, цим Законом не вносились. Враховуючи викладене, підстави для застосування позовної давності до вимог позивача - відсутні. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, тому вони підлягають задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем при звернення із позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн за 2 вимоги немайнового характеру про скасування наказів про оголошення догани від 7 жовтня та 10 листопада 2022 року. Поряд з цим, позивач бувз вільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі та за стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, Отже, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн за вимоги про скасування наказів про оголошення догани. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3529,90 грн, що становить 1% від суми задоволених вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та за вимогу про поновлення на роботі.

Outcome: approved